FLORA DE CATALUNYA 



Verbascàcies. 



G. 532. -Verbascum, 



xudes, grisenques, fortament tomentoses, ohlongo-el•líftiques, superficialment 

 fistonades, les inferiors atenuades en pecíol, les altres decurrents des de l'una 

 a l'altra; flors d'un groc pàl•lid, mitjanes, fasciculades en espiga grossa i com- 

 pacia, hractcolades, amb el calze molt tomentós, de lòbuls ovato-lanceolats, 

 aguts: corol•la còncava, els dos estams inferiors amb els filaments glabres o 

 quasi glabres, anteres obliqües, 3-4 vegades niés curtes que els filaments, els dels 

 estams superiors curts, llanosos, blanquinosos, amb les anteres reniformes, 

 inserides obliquament, l'estigma globiUós, no decurrent sobre l'estil; càpsula 

 ovoide, rodona a la base. 



£ montanum Cav. — Fulles caulinars decurrents sobre la tija en dues 

 ales cuneïformes que solament arriben a la meitat de l'entrenús. 



Geografia. — Boscos i ermois pissarrosos, munianyencs, i arenys secs dels corrents de 

 quasi tot el país : Vallès, Bages. Baix Empordà, Guilleries. Vic. fins a Ribes. — Olot, La 

 Garrotxa (Vay.j, Vall d'Aran (Llen., C. et S.). 



La t montanum Cav. — V. montamtm Schrad., als prats de Ribes. Montserrat, Mont- 

 seny, = Molló, Rocabruna, Camprodon, Olot, Tosses, Fornells, Queralps (Vay.), Campro- 

 don (Bub.). — Juny-Ag. 



1,951. ^V. phlomoídes L. 



(del grec 9X075^.0?, flama, emprat per Dioscòrides 

 per a designar el Verbascum, per haver usat les 

 fulles com a ble.) 



Hom el distingeix de l'anterior, amb el qual 

 té gran afinitat, per la tija cilíndrica, ordinà- 

 riament no alada, simple o poc ramificada a la 

 part superior, amb les fulles caulinars poc de- 

 currents, les basilars grans, de pecíol igual al 

 limbe o més llarg, fortament dentades a la base, 

 flors d'un groc viu, grans, en glomèruls poc den- 

 sos, espiga fluixa, interrompuda i generalment 

 amb algunes branques a la base, corol•la quasi plana, de 25-45 mm de diàm., 

 estams superiors amb filaments coberts de pèls blancs o groguencs, els dos 

 inferiors de filainents més llargs, ordinàriament glabres, d'anteres molt grans, 

 inserides lateralment, 2-3 vegades més ctirtcs que el filament, estigma espatulat, 

 llargament decurrent pels costats de l'estil, càpsula subglobulosa. 



V. phlomoídes 



Gfogí'a^». — Paratges incultes i àrids de Montserrat; Olot, al Bosc de la Tosca, Ribes, La 

 Cerdanya, etc. (Vay.). — Juny-Oct. 



N. B. Gautier no cita aquesta espècie al Pireneu Oriental. El de Montserrat sembla 

 ésser V. Thapsus, segons Costa. 



201 



