FLORA DE CATALUNYA 



Verbascàcies. 



G . 532.- Verbascum . 



dentadcs, però no pinnatí/ides; flors en raïm espicifonne o tirsoide o en pa- 

 nícula de branques curtes i dretes, amb els pedicels bastant desiguals, els més 

 llargs doble llargs que el calze; corol•la amb cinc taques violades a la gorja, 

 l'estigma capitato-angulós, i la càpsula ovoide, truncada a l'àpex. 



Geografia. — Llocs incultes i pedregoses : Bagà, vores dels camins i altres llocs de l'alt 

 Bergadà, = La Molina, Vilella, cap a Andorra, (Vay ), Coll-lliure (Gaut.); Vall d'Aran 

 (Costa, Zett.), tota la Vall fins a Montgarri (Llen.), Salardú (C. et S.). — Jul.-Ag. 



V. Boerhavi 



1,921.— V. Boerhavi L.— V. maiale DC. 



(dedicat a Herman Boerhaave, professor de bo- 

 tànica i de química a Leiden, mort en 1738; 

 maiale, per florir al mes de maig.) 



Biennal, amb la tija de 5-10 dm, dreta, ro- 

 busta, rodona, vermellosa dessota d'un toment 

 blanc, cotonós, a la íi caduc formant borralls; 

 fulles albo-tomentoses, particularment pel re- 

 vers, gruixudes, fistonades o inciso-dentades, 

 les inferiors ovato-el•líptiques, contretes en pe- 

 cíol, les superiors ovato-cordiformes, amplexi- 

 caules, no decurrents; flors grogues, amb la 

 gorja violada, grans, enfonsades en el toment blanc, cotonós, en espiga brac- 

 teolada, robusta, llarga, un poc interrompuda a la base; pedicels gruixuts, molt 

 curts, i calze molt tomentós, de lòbuls lanceolato-linears, una meitat més 

 curts que el fruit; corol•la de prop de 3 cm de diàm., plana, amb els filaments 

 estaminals eriçats de pèls violats, i les anteres dels dos estams inferiors in- 

 serides obliquament; estigma globulós i càpsula 

 cl•lipsoide, gran, a la fi glabrescent, terminada 

 per la base de l'estil espinescent. 



Geografia — Llocs incultes, silicis: Vallès, a l'Obac; 

 Ribes, S. Hilari, Guilleries; Cap de Creus. — Segaró, 

 La Cerdanya, Torroella de Montgrí (Vay.). Vall d'Aran, 

 a Les Bordes (C. et S.). — Juny-Ag. 



1,922. — V. Blattària L. 



(comprèn les Blattària lutea, folio longo laci- 

 niato i Blattària alba, de Bahuin. Blattària, de- 

 rivat de blatta, l'escarabat, era el nom que do- 

 naven a Roma, i que Plini emprà, a aquesta plan- 

 ta, que tindria la virtut d'atraure els escarabats.) 



V. Blattària 



205 



