PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Escrofulariàcies. 



G. 534. -Antirrhínum. 



disses, piloso-\'iscoses, molt fràgils, amb les fulles suhcordi formes o suhreni- 

 formcs', totes oposades, llargament pecioladcs, lohato-fistonades, palmatinerves, 

 que es tomen negres per la dessecació; flors d'im blanc groguenc, amb estries 

 rosades, grans, oloroses, axil•lars, solitàries, sobre peduncles flexuosos més 

 llargs que el calze i més curts que el pecíol; calze piloso-glandulós, de divisions 

 lanceolades, acuminades, 3-4 vegades més curt que la corol•la, aquesta de 

 3-4 cm, glabra; càpsula glohulosa, glabra, més curta que el calze, llavors piri- 

 formes, brunes, sulcato-estriades. 



Geografia .— YKoqMQs i paratges ombrosos de les muntanyes: Montseny, S. Hilari, Mont- 

 soliu, Ribes, Queralps. = Puigcerdà, Vall de Llo, Andorra, Cadaqués, La Selva, prop de 

 S. Feliu de Guíxols (Bub.), Tossa, Rocabruna, Coral (Vay.), Pireneus Orientals (Gaut.~), 

 Pont de Rei, Canejan, de Bossòst a Viella (C. et S.), Les, Les Bordes ( Llen.). — Abr.Jul. 



1,933— A. molle L. 



(del llatí moUis, tou, suau, pel tomcnt bla que 

 cobreix la planta.) 



Sinonímia. — Gatolins, a Lleida, segons Costa. 



Perenne, de rizoma llenyós, multicaule, i ti- 

 ges d' 1-4 dm, ajagudes, difuses, cobertes d'a- 

 bundant toment blanquinós, molt fràgils, ra- 

 mificades, de branques ascendents, amb les fu- 

 lles ovato-cl• líptiques suborbiculars, blanes, en- 

 teres, sense nervis, curtament peciolades, tomen- 

 toses, oposades o alternes, que no es tornen ne- 

 gres per la dessecació; flors blanquinoses, amb 

 el paladar d'un groc pàl•lid, grans, axil•lars, solitàries, unilaterals, de manera 

 que formen un raïm curt i fuUós, amb els pedicels no més llargs que el calze, 



a la fi reflexos; lòbuls calicinals ovato-lanceo- 

 lats, peluts, 3-4 vegades més curts que la corol- 

 la, aquesta de 3 cm, peluda exteriorment; càp- 

 sula ovoide, obliqua, peluda, penjant. 



Geografia. — Roques de les altes valls del Pireneu : 

 Bergadà, parets del Santuari de Corbera. Pendís, Pont 

 de Rigoreixa, camí de l'Hospitalet. = Des de Sopeira 

 (Costa) i Surroca a Pont de Suert (Salv.), Seu d'Urgell 

 i més avall del congost del Segre, Solsona, muntanyes 

 de Berga (Costa), fins a Bagà (Salv.), de Bellver a S Ju- 

 lià (Benth.), Organyà, al Forat dels Tres Ponts, La Cer- 

 danya, a .Martinet (Bub.). — Juny-Ag. 



15934— A. sempervírens Lap. 



(perquè és verd iot l'any.) 



216 



