FLORA DE CATALUNYA 



Escrofulariàcies. 



G. 536. -Linària. 



L. vulgaris 



Geografia. — Entre el pedruscall de les muntanyes: cim del Montsant, no escassa, 29 de 

 maig de 1910 legi. 



1,952. — L. vulgaris Moench 



(és la Linaria vulgaris lutea, flore majore, de 

 Bauhin; vulgaris, per ésser comuna en gran part 

 d'Europa.) 



Perenne, de rizoma serpentejant i tiges de 

 3-6 dm, dretes, fortes, simples o ramiíicades, 

 glabres exceptuada la inflorescència, que és 

 pubèrulo-glandulosa, molt fulloses, amb les fu- 

 lles lanceolato-linears o linears, agudes, atenua- 

 des a la base, uninerves, glabres, glaucescents, 

 esparses, rarament verticil•lades de tres en tres; 

 flors d'un groc de sofre, amb el paladar ataron- 

 jat, grans, en raïms espiciformes, densos, so- 

 bre pedicels filiformes, un poc glandulosos, drets, més curts que el calze i més 

 llargs que les bràctees, que són lanceolato-linears i reflexes; calze glabre, de 

 divisions lanceoladcs, agudes, corol•la de 20-30 mm, glabra, d'esperó cònico-ale- 

 nat, un poc corbat, quasi tan llarg com ella, càpsula ovoide, de 7-8 ;;/;;/, 2 vega- 

 des més llarga que el calze, amb les llavors orbiculars, amplament alades, ne- 

 gres, de disc ± tuberculós. 



Geografia. — Llocs incults de la part nord-occidental: cap a la Seu d'Urgell; Vall d'Aran, 

 a Les Bordes i Viella (Costa), prop de Luchon (Zett.), des de l'entrada de la Vall fins a 

 Viella, Vilac {Llen,!}, i a la zona superior (C. et S.). — Jul.-Set. 



ijQSS- — L. itàlica Trev. — L. genis- 

 tifólia DC; subsp. de l'anterior apud 

 Rouy. 



(itàlica, per viure a Itàlia; genistifolia, per les 

 fulles semblants a les d'alguna Genista.) 



Molt afí de l'anterior, de la qual es diferen- 

 cia per les tiges més primes, completament gla- 

 bres i sense glàndules, com també els pedicels 

 i sèpals, per les fulles més acostades, dretes, sub- 

 carnoses, per la corol•la quasi la meitat més pe- 

 tita (16-22 mm), d'un groc més pàl•lid, amb 

 Vesperó més llarg i la gorja més tancada, i per 

 mm), una vegada més llarga que el calze. 



L. itàlica 



la càpsula més petita (4-6 



231 



