FLORA DE CATALUNYA 



Escrofulariàcies. 



G. 536. -Linària. 



12-15 mm, d'esperó prim, linear alenat, arquejat, 1-2 vegades més llarg que la 

 resta de la corol•la; càpsula globulosa, molt més curta que el calze, estigma en- 

 ter, llavors triquetres, no alades, fortament rugoso reticulades. 



Geoé;ra/2a. — Terres cultivades, arenoses: Als voltants de Ceret, Murallers i Boulou 

 (Vay.); Montpeller (G. et G.). — Abr.-Maig. 



i»956 — L. triphylla Mill. 



(per les fulles verticil•lades de tres en tres.) 



Sinonímia. — Conillets; cast., espuela a tres. 



Anual, amb la tija de 2-5 dm, dreta, robusta, 

 estriada, glabra, glauca, simple, rarament ra- 

 mificada; fulles ovades o el•líptiques, enteres, sès- 

 sils, subcarnoses, trinerves, les de les tiges es- 

 tèrils oposades, les altres verticil•lades de tres 

 en tres, glabres, glauques com la tija; flors 

 blanques amb el paladar groc i l'esperó violat, 

 en raïms espiciformes, densos o interromputs, 

 a la fi allargats, peduncles quasi nuls, i hràctees 

 foliàcies, reflexes; calze glabre, de divisions ovato-lanceolades, obtuses, 2-3 vega- 

 des més curtes que la corol•la, aquesta d'uns 2 cm, amb V esperó cònic, agut, 

 arquejat, quasi igual al tub; càpsula globulosa, gran, glabra, quasi igual al calze, 

 amb les llavors trígones, no alades, brunes, fortament reticulades. 



Geografia. — Camps arenosos del litoral : Sembrats de Gavà i Castelldefels abundant: 

 Terrassa, rr. = Pla de Barcelona, S. Martí de Provençals, immediacions de Manresa (Salv.!), 

 Cardona (Costa), Tarragona (Webb, Sen.), Pia de Barcelona, prop del RecComtal.-Abr.- 

 Maig. 



L. Pelisseriana 



1,957— L Pelisseriana DC. 



(dedicada per Linné a Pelissier, bisbe de Mont- 

 peller en el segle xvi.) 



Anual, amb la tija de 2-4 dm, dreta, prima, 

 simple, rarament ramificada, glabra; fulles infe- 

 riors i de les tiges estèrils ovato-lanceolades o 

 transovades, oposades o ternades, subsèssils, les 

 altres linears, alternes, atenuades a la base; 

 ílors d'im piírpura violat, amb el paladar blan- 

 quinós, bastant grans, en raïm espiciforme 

 dens i curt, després llarg i fluix; pedicels lili- 



3° 



233 



