PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 547. — TOZZIA L. 



(Gènere dedicat a Bruno Tozzi, monjo de Vallombrosa a Itàlia, autor 

 de Specimina íconum pro Catalogo plantanim Toscaniae, de 1703.) 



Llurs d'un groc daurat, amb la gorja tacada de púrpura, axil•lars, solità- 

 ries, sostingudes per pedicels capil•lars, en raïms oposats i formant una ampla 

 panícula, calze acampanat, 4-5 dentat, de dents curtes, ovades, desiguals, 

 glabre, corol•la subciatiforme, subbilabiada, amb el llavi superior bilobulat, 

 l'inferior trilobulat, de tub molt més llarg que el calze, estams didínams, an- 

 teres biloculars, mucronades, càpsula glodulosa subdrupàcia, monosperma. 

 amb les llavors ornades d'una cariíncula. Herbes perennes, de rizoma escamós, 

 carnós, blanc, fràgil, i tija d' 1-3 dm, dreta, pubescent als angles, ramificada 

 quasi des de la base, de branques ascendents i fulles blanes, ovades, semi- 

 amplexicaules, oposades, obtuses, amb algunes dents grosess a la base, glabres. 



2,033. — T. alpina L. 



(per viure als Alps.) 



Geografia. — Llocs humits i ombrejais de les altes 

 muntanyes: Vall d'Aran, llocs herbosos d'Artiga de 

 \'iella (Llen.!), a la vora dels reguerols del peu del 

 Port de Benasc, r. (Zeit.J, Montgarri (Timb., Bub.), — 

 Juliol. 



T. alpina 



292 



