FLORA DE CATALUNYA 



Orobancàcies. 



G. 550.-Orobaiiche. 



guenca, molt engruixida a la base, escames ovato-lanc colades, les inferiors més 

 amples, subimbricades; flors petites (1-2 cm), pàtulo-recorbades, en espiga 

 cilindràcia, de 5-15 cm, fluixa a la base, densa superiorment, bràctees estre- 

 tament acuminades, iguals a les flors, piloso-Uanoses com el calze, sèpals ovats, 

 enters hífids, binerves, de lòbuls acuminats, quasi iguals, tant o més llargs 

 que el tub de la corol•la, aquesta groguenca en la meitat inferior, ± violàcia 

 superiorment, quasi recta, piloso-llanosa, amb el llavi superior enter escotat, 

 l'inferior de lòbuls desiguals, no pestanyosos, estams inserits a 3-4 mm de la 

 base, molt peluts en llur meitat inferior, estil piloso-glandulós, estigma d'un 

 violat blavenc. 



Geografia. —Sobre diverses compostes i umbel•líferes, al Cap de Creus, Cadaqués 

 (Vay.). — Maig. 



2,053. — O. Pícridis Schultz — O. Ca- 

 rotae Desm. 



(per viure sobre el Picris hieraciodes i sobre el 

 Daucus Carota.) 



Tija d' 1-5 dm, prima, piloso-glandulosa o 

 glabrescent a la part inferior, groguenca o un 

 poc violada, poc engruixida a la base, amb esca- 

 vies oblongo-lanceolades; flors petites, d' 1-5' 2 cm, 

 erecto-esteses o esteses, en espiga cilindràcia, 

 multiflora, un poc fluixa a la base, llarga 

 (8-10 cm), bràctees lanceolades, acuminades, 

 iguals a les flors o més llargues, molt peludes, 

 sèpals separats a la base, ovats, bífids bidentats, llargament acuminats, uniner- 

 ves o binerves, ordinàriament violàcis, iguals al tub de la corol•la, aquesta 

 blanca o groguenca, amb estries violades, tubuloso-acampanada, quasi recta, 

 de llavi superior escotat o bilobat, de lòbuls amples i estesos, els del llavi 

 inferior quasi iguals, no pestanyosos, estams inserits a 3-5 mm de la base, de 

 filaments densament peluts, estil piloso-glandulós, estigma d'un vermell 

 pur pur i. 



O Pícridis 



Geografia. —Sobre Picris, Picridium i Tragopogon : La Selva, a Massaneí de Cabrenys 

 (Vay.), Perpinyà (Gaut.), Pireneu oriental, a Canet (Bub.). — Maig-Juliol. 



309 



