FLORA DE CATALUNYA 



Labiades. 



G. 556. -Thymus. 



liides, setoso-pestanyoses, subglabres, però molt glanduloscs, les florals allar- 

 gades, ultrapassant Ics flors, aquestes blanquinoses, subsolitàries, llargament 

 pedicel'lades, formant un raïm fluix terminal, fuUós i quasi acabat en plomall, 

 calze piloso-eriçat, nervut, amb les lacínies del llavi superior alenades, recor- 

 bades, les de l'inferior setoso-pectinades, corol•la més curta o més llarga que 

 les lacínies del calze, glandulosa exteriorment. 



Geo^ra/za.— Terres àrides: Cap a Lleida (Salv.!), comuna a l'Aragó austral (Loscos). — 

 Maig-Juny ('). 



2,079.— Th. Zygis. L. 



(Zygis és nom que donà Dioscòrides a un ser- 

 poll silvestre de tija no ajaguda, que Clusius 

 assimilà al seu Serpyllum sylvestre Zygis Dios- 

 coridis; d'ací derivà Linné el seu nom espe- 

 cífic.) 



Sinonímia. — Farigola salsera; cast., tomi- 

 Ho salsero. 



Petit arbust d' 1-2 dm, amb la tija llenyosa, 

 un poc radicant, tortuosa, ramificada, de bran- 

 ques ascendents, setoso-pubescents, blanquino- 

 ses, fulles linears alenades, molt revoludes, pu- 

 bèrules, glanduloses, ornades de 4-5 pestanyes setoses a cada costat de la base, 

 fasciculades a l'axil•la de les primàries, flors blanques rosades, breument pedi- 

 cel•ladcs, en verticils distants, que formen llargues espigues interrumpudes, 

 calze setoso-glandulós com les fulles, lacínies del llavi superior ovato-agudes, 

 les de l'inferior alenades, pestanyoses, corol•la de doble llargada que el calze. 

 P florihímdus Boiss. — Verticils multiliors, flors més grans, les inferiors 

 pedunculades. 



Geografia. — TQxrQuys margosos, àrids: Urgell, a Ulxafava; bastant abundant de Menàr- 

 guens a Torrelameu, tocant a la carretera. = De Lleida a Fraga (Salv.!), prop de Balaguer 

 (Compn.). — Maig-Juliol. 



N. B. No hem sabut distingir pels voltant de Lleida el Th. ilevdensis Gonz. citat per 

 Costa; però Companó, en carta datada a Lleida el 4 d'abril de 1877, diu a aqutsi insigne 

 botànic: «adjunto un ejemplar de Thymus Ilerdensis. No me parece igual al de la parte de 

 Balaguer (que segurament era el Th. Zygis) que tengo en mi herbario; tiene aquél los pe- 

 dicelos mas largos y la inflorescència màs alargada. Este se parece algo al vulgaris. Lo 

 serà?» Aquest exemplar pertany, realment, al Th. vulgaris, del qual el suposat Th. ilerden- 

 sis devia ésser, probablement, una formà. 



Th. Zygis 



(1) També a Cornudella, al peu del Montsant, on s'hibrida amb el Tb, vulgaris L. i ens dóna el X Th. Rubiot 



33Ï 



