FLORA DE CATALUNYA 



Gènere 567. - LEONURUS L. 



(Del llatí leo, leonis, el lleó, i del grec oúpà, la cua, per la semblança remota 

 de la inflorescència d'aquestes plantes amb la cua del lleó.) 



Flors purpúries, en densos glomèruls axil•lars reunits en llarga espiga fu- 

 llosa interrompuda, terminal, calze acampanat, amb cinc nervis i cinc dents 

 espinescents, les dues inferiors còrnies i reflexes, corol•la bilabiada, de tub in- 

 citis, amb un anell de pèls, llavi superior en casc, pelut, l'inferior trilobat i amb 

 el lòbul del mig un poc més gran, estams didínams, exerts, els anteriors més 

 llargs, anteres de cel•les oposades, aquenis trígons, d'angles aguts, truncats 

 i molt peluts a l'àpex. Herbes perennes, de 6-12 dm, amb la tija dreta, robusta, 

 quadrangular, pubescent als angles, ramificada, de fulles grans, blanes, pal- 

 matipartides, d'un verd fosc per sobre i blanquinoses per sota, un poc nervu- 

 des, glabres. 



2,122. — L. Cardíaca L. 



(és la Cardíaca dels botànics prelinneans, i el 

 Marrubium Cardíaca dictum de Bahuin, així 

 anomenada per haver-la emprat per a guarir 

 les malalties del cor.) 



Sinonímia. — Mà de Sta. Maria; cast., car- 

 díaca, agripalma, cola de león; fr., cardiaque. 



Geografia. — Runes^ bardissars i vores de camins : 

 Bardissars del Vallès, r.; S. Llorenç del Munt (Costa), 

 vores de la Noguera Pallaresa (Isern!), cuit. i semies- 

 pontània a Olot i Sagaró (Vay.), Cambradases (Gaut.), 

 prop de Montlluís (Bub.), Cerdanya alta, a Ures, prop 



de la frontera (Sen.!), Vall d'Aran (Costa), a Les Bordes, Aubert (Timb., Bub.), prop de 



Viella (Bub.), abundant a Les (C. et S.). — Juny-Setembre. 



N. B. Del Vallès i de S. Llorenç del Munt deu haver desaparegut, puix que en les 

 nombroses excursions practicades per aquestes comarques en el decurs de cinquanta anys 

 no hem tingut la fortuna de trobar-la. 



L. Cardíaca 



47 



369 



