FLORA DE CATALUNYA 



Labiades. 



G. 570 -Betón'ca. 



miiiades en espínula groguenca, corol•la de tub inclús, amb un anell de pèls 

 obltc, de llavi superior ovat, pelut, dret, hilohat, amb el lòbul mitjà de l'infe- 

 rior transovat i subfistonat, estams llargs fins a la meitat del llavi superior. 



Geografia. — Pastures rocoses de les altes muntanyes: Vall d'Aran, des del Port de Pallars 

 a Esterri d'Aneu (Costa); quasi comuna a les pastures de la zona alpina inferior, d'on baixa 

 als ports de la Picada, Benasc, i a Penyablanca (Zett.), Pomero, Gausac, Viella, Marimanya 

 (Llen.), Montartó, Salardú, valls del Juela i Tredòs, Ruda, Pla de Berei (C. et S.), port de 

 Salau, Torla, Bielsa (Bub.). — Jul. -Agost. 



2,142. —B. officinalis L. 



(per ésser flanta medicinal.) 



Sinonímia. — Betònica, brutònica; castellà, 

 betónica; fr., bétoine. 



Tija de 2-6 dm, dreta o ascendent, primeta, 

 simple, peluda a la base i superiormcnt glabres- 

 cent, amb les julles ohlongues, cordiformes a la 

 I ase, d'un verd fosc per sobre, més clares i més 

 pubescents per sota, fistonades, nervoso-reti- 

 culades, les basilars llargament peciolades, les 

 caulinars molt separades, més estretes, sub- 

 sèssils; flors purpúrics, en espiga cilíndrica, estreta, compacta o interrompuda 

 a la base, amb bractèoles ovato-lanceolades, aristades, poc més curtes que el 

 calze, aquest ± fjehd, no ncrvoso-reticulat, llargament pestanyes a la gorja, de 

 dents lanceolato-aristades , quasi cl doble niés curtes que el tub, corol•la de iííb 

 exerí, sense anell de pèls, de llavi superior enter, l'inferior amb el lòbul mitjà 

 transovat, un poc fistonat, estams molt més curts que el llavi superior. 

 Planta molt polimorf a. 



B. oifi:inalis 



Geografia. — Paratges montuosos, selvosos, de tot el país, des de la serralada litoral fins 

 al Pireneu. — Maig-Setembre. 



385 



