PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 572. — PHLOMIS L. 



(Del grec 9X0;, la flama, per haver emprat les fulles d'alguna d'aquestes plantes, com Ics 

 dels Verbascum, per a fer blens; en Dioscòrides trobem cpXójxoi;. Els autors prelinneans, 

 com Bahuln, confonen genèricament els Verbascum i els Phlomis.) 



Flors grogues o purptíries, en glomèruls axil'lars compactes i bracteolats, 

 calze tubulós, amb 5-10 nervis, truncat a la gorja, quinquedentat, amb les 

 dents estretes i quasi iguals, corol•la bilabiada, tomentosa exteriorment, amb 

 el tub inclús i proveït d'un anell de pèls, llavi superior en casc, recorbat i com- 

 primit, l'inferior trilobat i més petit, estams didínams, exerts, anteres de 

 cel•les oposades, aquenis trígons, arrodonits a l'àpex. Plantes perennes, 

 robustes, cobertes de pèls estrellats i d'altres simples, de fulles enteres o den- 

 tades, rugoses, reticulades. 



1 \ 



Flors purpúries, glomèruls més curts que les fulles florals, dents del 

 calze rígides, plantes herbàcies, de fulles lluents per sobre, den- 

 tades Ph. Herba-venti. 



Flors grogues, glomèruls quasi tan llargs com les fulles florals, plantes 

 llenyoses a la base, de fulles no lluents per solwre, enteres .... 2. 



FuUes lanceolades, les florals dilatades a la base, bractèoles setàcies, 

 dents del calze dretes, blanes Ph. Lychnitis. 



Fulles ovades, les florals no dilatades a la base, bractèoles ovato-lanceola- 

 des, dents del calze recorbades, rígides Ph. fruticosa. 



Ph. Herba-venti 



2,145. — Ph. Herba-venti L. 



(és l'herba del vent de Montpeller, no pas V au- 

 tèntica, que és l'Anémone.) 



Sinonímia. — Ballestera; cast., aguavientos, 

 matulera, matagaUos. 



Tija de 2-6 dm, enterament herbàcia, eriçada, 

 dreta, molt ramificada, de branques esteses i 

 ascendents, fulloses, fulles coriàcies, verdes i 

 lluents per sobre, pàl•lides i amb pèls ramificats 

 per sota, dentades, ovato-lanceolades lanceola- 



388 



