FLORA DE CATALUNYA 



Labiades. G. 573. -Sideritis. 



ramificada, de branques esteses o ascendents, fulles petites, transovato-lan- 

 ceolades bé ohlongo-lincars, trinerves, irregularment inciso-dentades, no es- 

 pinescents, a vegades undulato-crespes, flors groguenques, a vegades tacades 

 de bru a la gorja, glomèruls de 3-4 flors, distants, en espigues llargues i 

 fluixes, bràctees totes d'igual forma, amplament ovato-cordiformes cordato- 

 semiorhiculars, no acuminades, dentato-spinuloses, ordinàriament més curtes 

 que Ics flors, calze pelut, de dents lanceolato-alenadcs, espinuloscs, desiguals, 

 pàtulo-recorhades, iguals al tuh més curtes, corol•la poc més llarga que el calze. 



P Cavanillcsii Wk. — Planta densament cespitosa, de fulles profunda^ 

 ment incises, dents quasi sempre suhespinoses, bràctees cordato-orbiculars, més 

 curtes que els calzes, aquests de dents quasi iguals. 



Geografia. — Terrenys àrids, especialment calissos. La |3 Cavanillesii Wk. a Lleida, no 

 escassa a la calma de Gardeny; Menàrguens i Torreiameo.=Segarra (Salv!., Costa), Urgell, 

 Balaguer, Tremp i altres llocs pròxims (Costa), Castellfollit (Puigg.!), entre Ponts i Vila- 

 nova (Bub.), Arc de Barà (Salv.!), cap a Les, Ortedó, Llautó (Jover!). — Juny-Juliol ('\ 



2,153.-8. incana L. 



(per les tiges i fulles cobertes d'un tomcnt ras, blanc; del llatí incanus, em- 

 blanquit.) 



Perenne, amb la tija de 2-5 dm, ajaguda, llenyosa, níveo-tomentosa, 

 molt ramificada, de branques dretes, ascendents, gràcils, glabres als angles, 

 albo-Uanoses a les cares, poc fulloses, fulles ± albo-nívees, densament to- 

 mentoses, les inferiors suhespatulades, trinerves, les superiors linears, uni- 

 nerves i atenuades pels dos caps; flors grogues, blanquinoses violades, en 

 glomèruls triflors reunits en espiga, densa a la part superior i interrompuda 

 a la base, sostinguda per llargs peduncles, bràctees totes d'igual forma, ovato- 

 cordiformes, subpalmatífides, dentato-espinuloses, més curtes que els glomèruls, 

 calze tubuloso-acampanat, molt tomentós, de dents ovato-acuminades, espinuloses, 

 dretes, iguals al terç del tub de la corol•la, aquesta exerta. 



Geo^ra/ííï.— Terrenys àrids, pedregoses, principalment margosos o calissos: Tarragona, 

 Cambrils, S. Carles (Lge. ex Costa). — Abr.-Juliol. La posseïm de València i de Granada í^). 



(1) La planta d'Arc de Barà, és U var. tarraconensú F. Q.., d'aquest tipus de Sideritis. A la depressió central ca- 

 talana, des de l'Alta Segarra fins als plans de Lleida, en lloc d'aquella hi ha la var, crispaía (Willd.) F. Q.; S. crispata 

 W;lld.; S. Cavanillesii Lag.; S. Scordioides L. var. Cavanillesii Wk. — (F. Q_.). 



(2) No figurem aquesta Sidiritis perquè tampoc no és planta catalana. La planta que veié Lange fou I« S. angusti- 

 folia Lag., i la va prendre per altra. Cf. Font i Q.uer, «La Sideritis incana L. y sus variaciones». (F, d). 



395 



