FLORA DE CATALUNYA 



Labiades. 



G. 580. -Téucrium. 



Geografia.— Erms i llocs estèrils de la banda austro-occidental: De Falset a Mora d'Ebre 

 i Gandesa (Costa), Tortosa (Vay. in Hb. Cad.), Prat de Comte (Font!). — Abr.-Agost. 



i^^^^> 



2,182. — T. Scórdium L. 



{del grec oxopSov, l'all, perquè en fa olor; nom 

 emprat per Discòrides, i pels autors prelinneans 

 en sentit genèric.) 



T. Scórdium 



Perenne, amb el rizoma prim, ramificat, que 

 produeix estolons foliífers i tiges d' 1-2 dm, her- 

 bàcies, prostrato-radicants, ascendents, molt 

 ramificades, fulloses, de fulles sèssils o sub- 

 sèssils, blanes, peludes, oblongues, fortament 

 fistonades, les caulinars arrodonides a la base, 

 no amplexicaules, les rameals atenuato-cuneï- 

 formes, enteres en llur meitat inferior, ^nés 

 llargues que les flors, aquestes lilàcies, axil•lars, en glomèruls de 2-6 flors, 

 unilaterals, calze pelut, tubuloso-acampanat, gibós, de dents lanceolato-acumi- 

 nades, iguals, doblement curtes que el tub, lòbul mitjà de la corol•la trans- 

 ovat, els laterals lanceolats, aquenis petits, bruns, reticulats. 



Geografia.— ?rd.\.s humits i pantanosos; Litoral de Barcelona, als aiguabarreigs del Be- 

 sos i del Llobregat, Castelldefels (Costa\ Tarragona, a l'aiguabarreig d«l Francolí (Sen.!), 

 Lleida, a Bellvís (Gonz.), Segaró, Olot, Empordà, Ciurana (Vay., sub. T. scordioides 

 Schreb.). — Maig-Agost. 



A^ B. Comparats diversos exemplars de Monreal del Campo amb altres de Catalunya 

 considerats pertanyents al T. scordioides Schreb., subsp. del T. Scórdium L., apiíd Rouy, 

 no els considerem específicament diferents, sinó, a tot tirar, formes de transició, com ja 

 sospitava Costa. 



2,183. — T. frúticans L. 



fdel llatí frutex, l'arbust, perquè ho és; Clusius 

 l'anomenà Téucrium frúticans Baeticum, i Lin- 

 né acceptà aquest mot específic.) 



Perenne, arbust de 10-15 dm, de tronc dret, 

 molt ramificat i branques esteses, albo-tomen- 

 toses, amb les fulles ovades, oblongues o lan- 

 ceolades, curtament peciolades, enteres, mul- 

 tinerves, d'un verd fosc i lluents per sobre, 

 albo-iomentoses per sota; flors d'un blau pàl•lid, 

 axil•lars, solitàries, en raïm fuUós terminal, 



419 



