PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Família 87. — ACANTACIES 



(Del gènere Acanthus.) 



Flors hermafrodites, irregulars, blanques amb nervis purpuris, grans 

 (3-6 cm de llargada), en llargues espigues terminals, acompanyades de tres 

 bràctees, l'externa ovato-oblonga, dentato-espinosa, quasi tan llarga com el 

 calze, les dues laterals linears, subespinoses, més petites, calze glabre, fes 

 fins prop de la base en dos llavis, el superior transovato-oblong, còncau, tri- 

 dentat, corol•la unilabiada, de tub molt curt, amb el llavi transovat, trilobu- 

 lat, estams didínams, de filaments gruixuts, blancs, glabres, encorbats en 

 forma de maneta, anteres uniloculars, peludes, estil íiliforme, estigma bífid, 

 fruit capsular, ovoide, glabre, bilocular, de cel•les meno- o dispermes. Herbes 

 perennes, amb la tija de 3-6 dm, robusta, cilíndrica, simple, pubescent, fulles 

 blanes, grans (3-6 dm), glabres, subpestanyoses, oposades, les inferiors pecio- 

 lades, pinnatííides, de divisions amples, lobato-dentades. 



Gènere 581. — ACANTHUS L. 



(Del grec axav^oc, emprat per Teofrast; derivat d'à/.av^^a, espina, per les fulles espinoses 



d'una d'aquestes espècies.) 



A. mollis 



2,193- ~ ^ mollis L. 



(del llatí mollis, hla, per les fulles sense espines.) 



Sinonímia. — Carnera, cànem de bruixes, 

 herba geganta; cast., hierba gigantina, ala de 

 àngel, oreja de gigante, carderona; /;'., acanthe. 



Geografia. — Costes de Barcelona, Pla del Llobre- 

 gat. Cardona (Costa), Berga (Grau). Espluga de Fran- 

 colí (Llen.!), Tarragona (Duf., Sen.!), Cervera (Pir. or.j 

 (Gaut,). Freqüentment cultivada als parcs. — Maig- 

 Setembre. 



426 



