PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 586. — PLUMBAGO L•. 



(És el nom llalí de la Plnmhago e,iropaca, així anomenada perquè era reputada excel•lent per 

 a guarir el plumhum, una malaltia dels ulls. «Hac commandncata si oculus suhinde 

 elingatur, plumhum, quod est genus vitii, cxoculo iolliiiirx, Plini, L. XXV, c. XCIX.) 



Flors violades, en espigues curtes, denses, terminals, cada flor acompanyada 

 de tres bràctees lanceolades, agudes, la del mig més llarga, calze tubulós, pen- 

 tagonal, glandulós, amb cinc dents curtes, corol•la infundibuliforme, de tub 

 igual al calze o més llarg, de lòbuls transovats, obtusos, estams lliures, un estil, 

 estigmes íiliformes, i per fruit una càpsula ovoido-cònica, negra, dura, que 

 s'obre en cinc valves. Arbustos de 3-12 dm, de tija dreta, molt ramiíicada, 

 branques primes, llargues, anguloso-estriades, glabres, fulles d'un verd fosc, 

 ondulades, denticulades, les inferiors transovades, atenuades en pecíol, les 

 del mig amplexicaules, amb dues orelletes arrodonides, les superiors lanceo- 

 lato-linears. 



P. europaea 



2,218. — P. europaea L. 



(perquè, a diferència de les seves congèneres, és 

 planta europea.) 



Sinonímia. — Dentelària, malvesc, malbec; 

 cast., velesa, dentaria, matapeces, hierba del 

 càncer. 



Geografia.— Llocs secs i àrids: Pedruscall de la part 

 oriental de Montserrat, cap a Collbató (Costa, Mar- 

 cet!), Vallbona. Cervera (Salv.!, Costa), Lleida, Avella- 

 nes, Montsec, Conca de Bàrbara (Costa), Ports d'Horta 

 i Arnes, Collet de Sta. Bàrbara (Bolós), Casserres, Mont- 

 sec (Puj. J.).— Juny-Setembre. 



448 



