FLORA DE CATALUNYA 
Amarantàcies. G. 59I. - Amarantus. 
pubescent, generalment blanquinosa, fulles ovato-rombals, atenuades en llarg 
pecíol, mucronades, d'un verd pàl'lid per sobre, molt més clares per dessota, 
flors verdoses, en petites espigues axillars denses i en panícula terminal 
gran, compacta, afil'la, bastant ramificada, que ultrapassa poc les laterals, 
bràctees espinescents, de 5-6 mm, Janceolades alenades, amplament escarioses al 
marge, amb el raquis pàllid, el doble més llargues que el Berigoni, les quals 
donen a la panícula un aspecte eriçat espinescent, perigoni de cinc tèpals 
erecto-oberts, linears espatulats, rosegats o maucronats, cinc estams, utricle 
0voide, Poc més llarg que el Berigoni, dehiscent, molt caduc, llavors petites, 
negres, molt lluents. 
8 mdjor Moq. — Planta molt robusta, panícula més fluixa, molt rami- 
ficada. 
Geografia. — Camps i terres de conreu: Al litoral, Vallès, Penedès, Bages, Ribes — 
Comarques de l'interior (Costa), fins a la regió subpirenenca, Olot, Vidrà, Guilleries, 
Sagaró, Lledó (Vay.). La 8 major Mog. a Terrassa. — Jul.-Nov. 
2,250. — A. pàtulus Bert. 
(per les rames inferiors molt obertes, del latí 
patulus, patent.) 
Anual, amb la tija de 2-S dm, dreta, poc 
robusta, gràcil, glabrescent, simple o poc rami- 
ficada, fulles ovato-rombals, atenuades en pecíol, 
obtuses, mucronades, d'un verd fosc per sobre, 
més clares i un poc lluents per dessota, glabres, 
flors verdoses, glomèruls en panícula clara, 
afilla, formada de poques espigues llargues, 
separades, generalment la terminal molf més 
llarga que les laterals o única, bràctees subespi- 
nescents, de 3-4 mm, limears alenades, estretament escarioses al marge, amb el 
raquis d'un verd fosc, a tot tirar ima vegada més llargues que el Perigoni, aquest 
de cinc tèpals erectes, aplicats, ovato-linears, mucronats, utricle ovoide, igual 
0 poc més llarg que el Berigoni, dehiscent, llavors negres, lluents. 
A. pàtulus 
Geografia. — Hortes i terres cultivades: Gelida, r.: Ribes, hort de Montagut, poc 
comú. —— Frontera d'Aragó (Loscosi), Barcelona, al Morrot (Sen.). — Jul.-Nov. 
N. B. Costa cita una varietat hemalodes a Sant Julià de Vilatorta (Masf.l). 
15 
