PUBLICACIONS BE L'INSTITUI PDE CFENCUES 
Amarantàcies. 
A, chlorostachys 
G. 591. - Amarantus. 
2,251. — A. chlorostachys VVilld. 
(del grec popòc, verdós, i otógus, espiga, Per la 
inflorescència verda.) 
Molt afí de l'espècie anterior, amb la qual 
sol ésser confosa amb tot i el seu aspecte dife- 
rent. Hom la distingeix principalment per ésser 
planta més robusta, més alta, amb la tija dreta, 
pubescent, terminada en panícula densa, for- 
mada d'espigues nombroses, curtes, totes iguals 
o la terminal un foc més llarga, compactes, es- 
Pesses, d'un verd fosc, erecta. Hi ha, no obs- 
tant, trànsit poc marcat entre ambdues espè- 
cies, pel qual motiu creiem que en lloc de con- 
siderar-les específicament distintes cal prendre-les per varietats de l'A. retro- 
flexus, com fa Fiori (FI. analit. ital., I, 321.) 
N. B. Solen cultivar-se a Catalunya l'A. caudatus L., cua de guineu o assots de 
monja, l'4. tricolor L., velluts, la Celosia cristata L., cresta de gall, i altres. 
16 
