PUBLICACIONSUDE LC NS TU T UT DE CLENGIES 
Poligonàcies. G. 608. - Polygonum. 
2,326. -— P. serrulàtum L. 
(per les cerres del marge foliar, que donen a les 
vores de les fulles l'aspecte d'una diminuta 
sevreta.) 
Perenne, amb la tija de 4-I0 dm, radicant 
a la basc, ascendent, prim, sarmentós, glabres- 
cent, poc ramificat, amb les fulles llargament 
lanceolato-linears, sèssils o curtament peciolades, 
acuminades, serrulato-pestanyoses, beines pubes- 
cents, llargament pestanyoses, de sabor fal com 
tota la planta, flors rosades o blanquinoses, en 
espigues rimes, subjiliformes, fluixes però no 
interrompudes, quasi dretes, bractèoles pestanyoses o glabres, perigoni sense 
punts elandulosos, generalment tres estils quasi lliures fins a la base, aquenis 
de dues menes, uns frígons, altres lenticulars, negres, lluents o, alguns, mats. 
P. serrulàtum 
Geografia. — Llocs humits del litoral: Empúries (Llen.l)j, Barcelona, Can Tunis 
(Sen.t)j, Roses, Girona (Bub.), Pla de Barcelona, Devesa de Girona, Baix Empordà 
(Vay. que el creu forma del P. mite Schrx.). — Ag.-Nov. 
2,327. — P. mite SchranX 
(del llatí mitis, mite, suau, benigne, perquè s'as- 
sembla a l'Hydropiper Però no en té la coissor.) 
Anual, amb la tija de 2-8 dm, dreta o 
ascendent, radicant a la base, glabrescent, 
ramificada, de branques primes, dretes, fulles 
oblongo-lanceolades o lanceolades, atenuades en 
curt pecíol, d'I-2 cm d'ample, de sabor herbaci, 
beines amb pèls aplicats, llargament pestanyoses, 
flors d'un verd vermellós, rarament blanqui- 
noses, en espigues filiformes, interrompudes, 
fuixes, 4. obtuses i penjants o inclinades, brac- 
tèoles pestanyoses, Peduncles i Perigoni no glandulosos, aquenis negres, molt 
lluents, d'uns 3 mm, els uns frígons i els altres lenticulars. 
Geografia. — Llocs humits i aigues estancades: Lleida. — La Cellera (Cod.), Girona, 
Roses (Bub.), Olot, Empordà (Vay.). — Set.-Oet. 
80 
