ESE OBRA DE CAUIAVI UNA 
Dafnàcies. G. 610. - Passerina. 
flors polígamo-dioiques, groguenques, solitàries axil'lars, acompanyàdes de 
dues petites bràctees basilars, 2-3 vegades més curtes que el perigoni, en 
espiga fullosa, perigoni fubescent, de lòbuls ovats obtusos, quasi iguals al tub, 
fruit ovoide cònic, pubèrul, a penes més curt que el perigoni. 
Geografia. — Roques i pastures pedregoses del Pireneu central: Vall de Benasc 
(Lap. ex Zett.), Port de Pallars i Serra de Ruda (Costa), Coma Gireta, Beret, Saburedo, 
Montgarri i general a la Vall d'Aran (Llen.t), Tredòs (C. et S.). — Jul.-Ag. 
2,343. — P. tinctória Pourr. 
(perquè és una planta tintòria.) 
Sinonímia. — Bufalaga, herba de Mont- 
serrat, cast., mierdacruz, bufalaga, yesca fria. 
Petit arbust de 2-5 dm, ramificat, de bran- 
ques dretes, acostades, tomentoses sobretot a 
l'àpex, inferiorment nues i berrugoses, densa- 
ment fulloses a la part superior, fulles Hinears o 
subesbatulades (de 10 X 2-3 mm) obtuses, corià- 
cles, Sense mervis sorlils, acostades, cendroses, 
pubescents, flors polígames, groguenques, axil- 
lars, solitàries, acompanyades de dues petites bràctees basilars ovades obtuses, 
tomentoses, en espigues curtes, fulloses, perigoni glabre, de lòbuls ovats obtusos, 
iguals a la meitat del tub, fruit ovoide cònic, glabre, quasi igual al perigoni. 
P. tinctória 
Geografia. — Terrenys argilosos calcaris, àrids, del litoral, Vallès, Bages i Segarra. 
— Costes de Tortosa i Tarragona (NVebb), s'interna per terres de Lleida per la banda 
de Segarra (Costa). — Gener-Març. 
2,344. — Passerina hirsuta L. 
(per les fulles i vramells peluts.) 
Sinonímia. — Bufalaga, pala o palma ma- 
rina, cast., pala marina, matapollo. 
Arbust de 4-I2 dm, molt ramificat, de bran- 
ques esteses o penjants, al principi blanques 
tomentoses, a la fi glabrescents, fulloses en tota 
llur longitud, fulles imbricades, petites (4-6 X 
2 mm), ovades acuminades o bé obtusiúscules, 
coriàcies, còncaves, blanques tomentoses per 
P, hirsuta 
93 
