FLORA DE CATALUNYA 
Família 97. — LAURÀCIES LINDL. 
(Del gènere Laurus.) 
Plantes dioiques, de flors d'un blanc groguenc, aromàtiques, en petites 
umbel'les axil'lars involucrades, perigoni petaloide, amb quatre divisions 
transovades, 8-I2 estams biseriats, que porten al mig o prop de la base una 
glàndula o apèndix per banda, anteres introrses, dehiscents de baix a dalt 
per un opercle, un estil, un estigma globulós i per fruit una drupa negra. 
Arbres de fulles ovato-lanceolades, coriàcies, atenuades en curt pecíol, penni- 
nerves, enteres o bé ondades al marge, glabres, verdes, lluents, persistents. 
Gènere 611. — LAURUS L. 
(Nom llatí del llorer.) 
2,345. — L. nóbilis L. 
(del llatí nobilis, noble, Per la seva excel'lència i 
fama comparat amb els altres congèneres.) 
Sinonímia. — Llorer, llor, cast., laurel: fr., 
laurier commun. 
Geografia.— Terrassa, espontani al bosc del Torrent 
de la Cirera, cap a l'Obac. — Veritablement espontani 
al Torrent de Sagaró (Vay.), Gavà, roques de la Mare 
de Déu de Bruguès (Sen.l), boscos de Sureda a Ba- 
nyuls (Gaut.). — Abr.-Maig. 
L, nóbilis 
95 
