FEORA DECABALUNYA 
Família ror. — CITINACIES A. BROGN. 
(Del gènere Cytinus.) 
Plantes monoiques, de fiors vermelloses o groguenques, en capítol terminal 
bracteolat, les superiors masculines, les inferiors femenines, perigoni marces- 
cent, tubulós acampanat, quadrilobat, de lòbuls drets, vuit anteres sèssils i 
soldades a l'àpex d'una columna central, estil cilíndric, estigma discoidal, 
amb 8-10 soles, ovari adherent, fruit bacciforme, pulpós, unilocular, polis- 
perm, de llavors enfonsades a la pulpa. Plantes perennes, carnoses, amb la 
tija de 4-I0 cm, dreta, obcònica, afil'la, escamosa, d'escames ovato-oblongues, 
carnoses, densament imbricades, viuen paràsites sobre les arrels dels Ctstus. 
Gènere 618. — CYTINUS É: 
(Els, grecs anomenaven 4òTvoc, CytinoS, la Hor del magraner, hom ha comparat l'es- 
pèció seguent, Sovint d'un intens carmesí, amb la flor d'aquell arbust. Bahuin diu... malt 
Pee vena simile est.) 
2,356. — C. Hypocistis L. 
(és mot que trobem em Dioscòrides i en gairebé 
tots els autors prelimmeans, format del grec DTÓ, 
dessota, 4íotoc, l'estepa, perquè viu paràsita a 
les:arrels de diversos Cistus i surt a flor de terra 
davall d'aquestes mates.) 
Sinonímia. — Frare d'estepa, , rabassot (1). 
cast., chuperas, perlas, pinitas, //., cytinet. 
Geografia. — Frequent als estepars del litoral i del 
Vallès, sobre les arrelS dels Cistus salviifolius, mon- 
speliensis i albidus, dominant el coior groc en les flors 
i bràctees quan viuen sobre les dues primeres estepes i el vermell en les paràsites de la 
darrera, d'acord amb les observacions de Masferrer i altres. S'endinsa fins a Vic (Masí.), 
la Cellera (Cod.): Montsoliu i zona muntana d'Olot (Vay.), Cantallops i Requesens 
(Sen.). — Maig- Juny. : : 
O. Hypocistis 
(1) També margalida, margalideta, filosa. ( F. QJ). 
107 
