PUBLICACIONS DE, L'INSTEURUR DE CE NIE 
Euforbiàcies. G. 621. - Euphórbia. 
Planta anual, grisenca, tomentosa, de tija dreta, fulles ovato-rombals, 
sinuades dentades, llargament peciolades, caduques, flors en raims 
axil'lars o terminals, càpsula berrugosa, de celles monospermes 
624. Cróton. 
9 ÍPlanta perenne, glaucescent, glabra, de tija prostrada ascendent, fulles 
transovato-orbiculars, enteríssimes, subsèssils, persistents, flors axil- 
lars, solitàries, càpsula reticulada, de cel-les dispermes 
625. Andracne. 
Gènere 62r. — EUPHÓRBIA L. 
(El mot el trobem ja en Dioscòrides, i Plini ens conta que la planta fou descoberta per 
Juba, rei de la Líbia, que li donà el nom del seu metge. Els autors prelinneans ano- 
menaren Tithymalus la majoria de les Euphorbia, i reservaren el nom de Euphosbia 
o Euphorbium per a les cactiformes, el génere linneà les comprèn totes.) 
Flors, generalment, groguenques, en falses umbel-les o en cimes multí- 
pares acompanyades d'un involucre polifil-le, les masculines reduides a un sol 
estam, reunides en nombre de 8-I5 al voltant d'una de femenina estipitada, 
el conjunt voltat d'un petit involucre quinquefil/le, els lòbuls del qual alternen 
amb altres tants apèndixs carnosos i petaloides (glàndules) procedents de les 
estípules de les cinc bràctees concrescents, que simulen el perigoni d'una 
flor hermafrodita, càpsula exerta per un costat de l'involuere, tricoca, de celles 
monospermes. Herbes o petits arbustos lactescents, de fulles alternes, rara- 
ment oposades i amb estípules. 
i Fulles caulinars oposades i generalment amb estípules . . . . 2. 
lFulles caulinars alternes i sense estípules . . . . . . . . . . 7. 
( Tija dreta, robusta, poc ramificada, fulles sense estípules, quadriseria- 
des, sèssils, equilàteres, càpsula gran (d'uns 2 em) 
2,362. E. Làthyris. 
Tija ajaguda o ascendent, ramosa dicotòmicament, feble, fulles 
estipulades, biseriades, breument peciolades, inequilàteres, càpsula 
petita (de 2-5: mm): 4. 9/4 Ad Re Es d'e Sa Ne dE 3. 
114 
