FLORA DE CATALUNYA 
G. 621. - Euphórbia. Euforbiàcies. 
3,367. — E. Engelmannii Boiss., con- 
siderada com var. radicans de l'E. Cha- 
maésyce. 
(dedicada a Georg Engelmann, metge alemany 
del segle XIX, consagrat a l'estudi de la flora 
de Nord-Amèrica, que, en un manuscrit, designa 
aquesta planta, tzste Boissier, com a E. hortensis) 
Anual, d'arrel cònica, dura i tija d'I-I/5 dm, 
prostrada difusa, redicant a la base, filiforme, 
ramificada, tortuosa, glabra, fulles el'líptiques, 
oposades, distiques, un poc inequilàteres, pe- 
ciolades, obtuses, enteres, glauques, glabres, 
obscurament trinerves, diminutes, amb estí- 
pules lanceolades, fimbriades, flors solitàries, axillars, glàndules furpúries, 
enteres o lleugerament lobades, càpsula molt petita (115 mm), frígona, de 
coques carenades, glabres, llises, llavors d'un blanc rosat, ovoido-tetràgones, 
obscurament rugoses. 
E. Engelmannii 
Geografia. — Oriúnda de Xile, abunda als arenals del Morrot al peu de Montjuic 
i vora la via ferrada. — Oct. de 1913 leg. Senn., Sallent i Cad. — Multiplicada com a 
mala herba a Terrassa. 
2,368. — E. helioscópia L. 
(és mot que ve de Dioscòrides, emprat per gai- 
rebé tots els botànics prelinneans, de TNoc, el 
sol, 1 cxomém, jo miro, perquè la infiorescència 
volta seguint el curs diúrn del sol.) 
Simontma. — Lletera, lleterola, mal d'ulls: 
cest., lechetrezna, fv., réveille-matin. 
Anual, d'arrel cònica, flexuosa, tija d'I-4 dm, 
dreta o ascendent, gruixudeta, simple o ra- 
ae esepia o mificada a la base, fulles transovades cumei- 
formes, rodones o escotades a l'àpex, finament 
serrades en llur meitat superior, alternes, les umbel'lars més grans, les infe- 
riors atenuades en curt pecíol, umbel'la ampla, amb cinc radis tricotòmics i 
després dicotòmics, bràctees transovades com les fulles superiors, però més 
grans, glàndules rodones, entere:, grogues, càpsula de 3-5 mm, glabra, llisa, de 
coques rodones, estils subbífids, llavors de 2 mm, ovoides, brunes, reficulades 
alveolades, amb carúncula ovada. 
123 
