EHLORACDE CATALUNYA 
U:ticàcies. G. 633 - Urtica. 
2,415. — U. dioica L. 
(perquè és dioica.) 
Sinonimia. — Ortiga gran, major o grossa, 
ortiga barragana, cast., ortiga mayor, /7., grande 
ortie, 
Perenne, de rizoma serpentejant i tija de 
4-IO dm, dreta, robusta, rarament ramificada, 
quadrangular, estriada, fistulosa, pubescent hís- 
pida, fulles grans, ovades acuminades, cordifor- 
mes a la base, fortament dentades, de dents 
ovades mucronades, pecíol una vegada més curt 
que el limbe o encara més curt, d'un verd fosc per sobre, un poc pàl'lides 
per sota, amb dues estípules linears lanceolades, planta generalment dioica, 
amb les flors en glomèruls acostats, formant raims axil'lars, prims, molt va- 
mificats, més llargs que el pecíol, drets o estesos, els fructifers pènduls, peri- 
goni poc acrescent, subhíspid. 
U. dioica 
4 húspida G. et G. — Fulles ovades o suborbiculars, fondament dentades, 
cobertes com la tija de nombrosos pèls. 
Geografia. — Runes, marges de les hortes i llocs herbosos de tot el país, des de la 
costa al Pireneu. La 8 híspida G. et G. — U. híspida DC., a Cadaqués (Vay.). — Abr.- Set. 
2,416. — U. úrens L. 
(del llatí urens, urent, al'ludint a la coentor que 
fa quan hom s'hi ortiga.) 
Sinonímia. — Ortiga petita, cast., ortiga me- 
nor, /r., petite ortie. 
Anual, amb la tija de 2-5 dm, dreta o as- 
cendent, generalment ramificada des de la base, 
eriçada de pèls urticants, càustics, fulles petites, 
ovades, rodones o atenuades a la base, forta- 
ment incises dentades, de pecíol poc més curt 
que el limbe, d'un verd clar, amb dues estípules 
lanceolades, flors monoiques, en raims axil'lars subsèssils, frequentment gemi- 
nats, simples, més curts que el pecíol, les flors masculines i les temenines re- 
157 
