PUBLICACIONS DE: EL HNSPBIEFUT ADE. CDENCEES 
Ureicàcies. G. 633. - Urtica. 
unides al mateix raim, les segones més nombroses, perigoni poc acrescent i 
poc híspid. 
Geografia. — Comuníssima a les hortes, runes, etc., de tot el país. — Febr.-Set. 
2,417. — U. membranúcea Poir. 
(pel vaquis de les inflorescències masculines di- 
letat, membranós.) 
Sinonímia. — Ortiga, com per a les altres 
congèneres. 
Anual, amb la tija de 3-8 dm, dreta, poc 
híspida, pèls urticants, càustics, fulles bastant 
grans, ovades, agudes, rodones o subreniformes 
a la base, incises dentades, serrades, pecíol 
aproximadament igual al limbe, d'un verd fosc 
per sobre, més pàl'lides per sota, amb una sola 
estipula, planta monoica, rarament dioica, flors en raims pedunculats, simples, 
unisexuals, els inferiors femenins, més curts que el pecíol, peduncle filiforme 
i nu a la base, dilatat i membranós del mig en amunt, florífer solament a la 
cara superior. 
U. membranàcea 
Geografia. — Runes, al peu de les muralles i en alguns horts: Terrassa, r., Castelló 
d'Empúries, abundant — Prop de Barcelona i altres llocs del litoral (Costa), Cadaqués, 
(Trèm.), Sarrià, Molins (Sen.l). — Maig-Ag. 
N. B. No consignem la 8 hónida VVilIE. — U. neglecta Guss., perquè havent-hi 
en un mateix peu peduncles femenins rodons i altres d'aplanats opinem amb Pau que 
no pot ésser mantinguda tal varietat. 
158 
