PUBLICACIONS., DE L'INSTITUT, DE CIENCIES 
Cupulíferes. G. 639. - Quercus. 
N. B. No mencionem el Q. lusitànica Lami., la var. fagínea Boiss. del qual ha estat 
citada com a rara a la part occidental de Catalunya, perquè els botànics catalans no en 
fan menció. Tampoc no consignem el Q. microcarpa Lap., assenyalat per Vayreda a 
Vilademires, Sagaró i Lledó, ni el Q. sfenobdlanos Gaud. referit pel mateix autor a Sa- 
garó, Virumbell i altres parts perquè, segons VVillsomm, no són sinó formes del Q. ses- 
silifiora Salisb. (Supp. Prodr., p. 58). 
Entre els diversos híbrids d'aquest gènere mereixen ésser citats el x Q. Marcétit 
Pau — Q. llex x Q. Robur, trobat a la Canal dels Avellaners, de Montserrat, pel P. Mar- 
cet, i el X Q. cataldunica Sen. et Pau — Q. Ballota x Q. coccifera, de Llers, descobert 
per Fre. Sennen (D. 
, (1) El Q. lusitanica dels autors, pròpiament Q. faginea Lamb., tenim per cert que és espècie catalana. 
L'autoritat de Laguna, que l'assenyalà a Poblet i als boscos d'Avellanes, a l'occident de Catalunya, em sembla 
que no és cosa negligible. Altrament cal estudiar encara ací no solament el problema de si la forma catalana 
correspon ben bé al Q. faginea, sinó la distribució a Catalunya d'aquesta i d'altres espècies. A la serralada 
central catalana, Sant Guim-Sta. Coloma de Queralt, per exemple, hom dubta sempre si els roures que s'hi fan 
són formes amagrides del Q. Pitbescens o corresponen ja al Q. faginea. (F. Q.). 
172 
