FLORA DE CATALUNYA 
Gènere 640. — CASTÀNEA L. 
(Es el nom que donaven els romans al castanyer, que els grecs anomenaven 
MÒOTAVON i ALOTOVOIXÓN XAQUOV.) 
Aments cilíndrics, drets, interromputs, perigoni acampanat, pubescent, 
amb 5-6 lòbuls i r0-I2 estams, flors femenines reunides en nombre d'I-3 dins 
d'un involucre format per moltes bràctees soldades entre si i situades a la 
base dels aments superiors, perigoni amb 6-8 lòbuls, 6-8 estams estèrils, cúpula 
coriàcia, eriçada d'espines rígides, quadrivalva, amb 1-3 glans (castanyes) 
ovoides comprimides, de pericarpi membranós, bru, lluent. Arbres de gran 
talla, de tronc recte i branques obertes que formen extensa i frondosa copa, 
fulles grans, oblongo-lanceolades, glabres, lluents, dentades cuspidades. 
2,431. — C. vulgaris Lamt.—C. sativa 
SCcop. 
(perquè és l'espècie més coneguda del gèmcere, 
vulgar i fot, sativa, del llatí sativus, cultivat, 
perquè hom la planta sovint.) 
Simonimia. — Castanyer, cast., castano, /7., 
chàtaigner. 
Geografia. — Forma grans boscos a la zona mitja- 
na del Montseny, sota el nivell del faig, a Arbúcies, 
S. Hilari, Montsoliu, i a les Guilleries, més o menys 
espontània al peu de S. Llorenç del Munt, de la Ba- 
rata fins a Matadepera. — Maig, fl., Oct,, fr. 
C. vulgaris 
