DE OR A i DEVC AN TAL UNYA 
Família 115. — BETULÀCIES ENDL. 
(Del gènere Belula.) 
Plantes monoiques, de flors reunides en nombre de 2-3 a l'axilla d'esca- 
mes, en aments, les masculines a l'axil'la de bràctees peltades, amb perigoni 
monofil'le o de quatre divisions, quatre estams, les femenines a l'axil'la de 
bràctees enteres o trilobades, perigoni nul, dos estigmes i per fruit una sàmara 
comprimida. Arbres de fulles alternes, penninèrvies, amb estípules caduques. 
Aments femenins cilíndrics, amb escames membranoses, trilobades i 
caduques, que porten a l'axil'la tres sàmares amplament alades, peri- 
goni masculí monofil'le. . . . . . LL. . . 646. Bétula. 
Aments femenins ovoides, amb escames ee engruixides i amb 
4-5 lòbuls a l'àpex, persistents, que porten a l'axil'la dues sàmares 
estretament alades, perigoni masculí amb quatre divisions 
647. Alnus. 
Gènere 646. — BÉTULA L. 
(Es el nom llatí del bedoll.) 
Flors groguenques, aments masculins i femenins cilíndrics, de perigoni 
respectivament monofil'le i trilobat, escames dels aments fructífers membra- 
noses, escarioses, caduques, quatre estams, sàmara lenticular, amplament alada, 
Arbres d'escorça blanquinosa, fulles ovato-rombals, acuminades, peciolades i 
doblement serrades, amb borrons protegits per moltes escames imbricades. 
Fulles acuminades, doblement dentades, glabres, ales de la sàmara el 
doble amples que l'aqueni i tant o més altes que els estils 
2,458. B. alba. 
Fulles agudes, irregularment dentades, pubescents, ales de la sàmara 
quasi d'igual amplada que l'aqueni i més baixes que els estils 
2,459. B. pubéscens. 
