EE QUAL (DE CAT VE UNYA 
Gènere 661. — NARTHÉCIUM MOEHRING 
(Del grec vapg-é, vareta, per les tiges rígides i dretes de l'espècie segient. ) 
Flors grogues, verdoses per fora, petites en raim espiciforme terminal, 
tèpals lanceolato-linears, obtusos, oberts en la florescència, persistents i apli- 
cats sobre el fruit, estams poc més curts que el perigoni, de filaments alenats, 
llanosos barbuts, anteres basifixes, linears, a la fi torçades, un estil curt amb 
l'estigma globulós, càpsula cònica fusiforme, terminada en punta, llavors fi- 
liformes, nombroses. Planta de rizoma serpentejant, fibrós, amb la tija d'1-3 
decímetres, ascendent, prima, estriada, escamosa a la base, amb poques fulles 
a la part superior, aquestes en llur majoria radicals, graminoides, dístiques, 
nervades, curtament embeinadores, glabres i llises. 
2,471. — N. ossiífragum Huds. 
(és el Gramen norvegicum ossifragum de Si- 
mon Paulli, metge danès del segle XVII , format 
del llatí os, gen. ossis, l'os, i del verb frangere, 
trencar, destruir, per la creença que el bestiar 
que pasturava d'aquesta planta emmalaltia dels 
ossos.) 
Geografia. — Llocs torbosos pantanosos del Pire- 
neu: Núria, al peu del bosc de la Mare de Déu, r. — 
Núria (Tex.), Areu, a Plana Roia (Fontl), al peu del 
Port de la Picada (Llen.l), Port de Benasc (Zett., 
Bub.), Hospital de Luchon (Zett.), Hospital de Be- 
nasc (Puj., J. lin Hb. Cad.), Pireneus (ISerni) — Jul.-Agost. 
N. B. La planta que en l'inici de les nostres excursions recollirem a Núria deu ésser 
a l'Herb. Vayreda, car la trametérem a aquest autor, que la determinà amb l'esmentada de- 
nominació ( Vay. 44 Htl., 11 de juny del 1892). 
28 217 
