PUBLICACLONS DE L UNSTI DU FE DE CIENCIES 
Gènere 666. — LÍLIUM L. 
(Nom que donaren els romans al lliri blanc i a altres liliàcies.) 
Flors blanques, groguenques o vermelloses, dretes o penjants, en raim 
terminal fluix, pauciflor, perigoni acampanat recorbat, caduc, pètals feblement 
soldats a la base, filaments estaminals inserits a la base dels tèpals, anteres 
versàtils, dorsifixes, estil llarg, estigma trígon, càpsula transovoide, llavors 
nombroses, planes, bulb escamós, gros, fulles alternes o verticillades. 
Fulles verticilades, ellíptico-lanceolades, obertes, tija quasi afila a la 
part superior, flors d'un rosat violaci, puntejades de púrpura, pen- 
1 jants, en raim bracteolat, tèpals molt recorbats . . L. Màrtagon. 
Fulles alternes, lanceolades c linears, dretes, tija fullosa en tota la seva 
longitud, flors grogues onblanqueste ee es 2. 
Flors d'un groc viu puntejades de negre, penjants, en raim fullós, tè- 
pals molt recorbats, fulles caulinars linears lanceolades. 
2 L. pyrenàicum. 
prtors d'un blanc pur, dretes, després amb els peduncles oberts, tèpals 
poc recorbats, fulles caulinars lanceolades .. . . . L. càndidum. 
N 
2,485. — L. Màrtagon L. 
(és el martagon de Mattioli, pres en sentit ge- 
nèric per altres botànics prelinneans, els alqui- 
mistes, potser pel color rogenc de les flors, el 
relacionaren amb el planeta Mart.) 
Sinonímia. — Marcòlic, marcori , cast., mar- 
tagón , fr., martagon. 
Bulb ovoide, d'un groc bonic, amb escames 
nombroses i estretes, tija de 5-IO dm, dreta, 
i o glabra, escabriúscula, quasi afila a la part su- 
perior, fulles verticillades en nombre de 6-8, 
esteses, oblongo-lanceolades, atenuades en curt pecíol, agudes, escabriúscules 
al marge, amb 3-5 nervis, primes, verticils poc nombroses, distants, les fulles 
superiors alternes, més petites i estretes, flors bastant grans, d'un rosat vinós, 
228 
datar a 
