ELORA DEVCATATLUNYA 
Liliàcies. G. 672. - Àllium. 
Geografia. — Cultivat i a vegades subespontani: Prop de Barcelona (Pourr., Colm.), 
Seu d'Urgell (Isern, ex Colm.). El tenim de Cartagena, on sembla ésser comú — Maig- 
Juny. 
(és el nom que donaven els romans a la ceba, 
emprat en sentit genèric per Bahuin.) 
Simonímia. — Ceba , cast., cebolla , fr., oig- 
non, ognon. 
I Bulb simple, molt voluminós (5-I0 cm de dià- 
i metre), generalment globulós deprimit, tija de 
5-8 dm, dreta, fistuolsa, inflada i fusiforme 
prop de la meitat, fullosa a la base, fulles ci- 
lindriques, fistuloses, dístiques, llises, glau- 
ques, espata amb 2-3 valves breument acumi- 
nades, reflexes, frequentment més llargues que la umbella, flors blanques en 
umbella globosa, voluminosa, pedicels 4-5 vegades més llargs que la flor, 
tèpals oblongs, obtusos, estesos, estams exerts, els tres interns tricuspidats, 
amb les puntes laterals dentiformes, anteres d'un groc verdós. 
Allium Cepa 
Geografia. — Cultivada i a vegades subespontània. — Jul.-Setembre. 
2,513. — A. Ascalónicum L. 
(Ascalonia era el nom que ja donava Teofrast 
a una mena de ceba que venia d'Ascalona, ciu- 
tat de Palestina, aquesta de Limné és la Cepa 
ascalonica de Morison, que ell inclogué en el 
gènere Allium.) 
Sinonímia. — Ascalunya , cast., escalufia , 
fr., échalotte. 
Bulbs ovoido-oblongs, petits, agregats, tija 
de 2-5 dm, fistulosa, poc o gens inflada, fullo- 
sa a la base, fulles linears alenades, cilíndri- 
ques, fistuloses, de beines subviolàcies, persistents, espata de dues valves 
ovades, breument acuminades, més curtes que la umbella, flors d'un blanc 
blavenc, umbella globulosa, multiflora, frequentment un poc bulbífera, pe- 
Àllium Ascalónicum 
253 
