PUBLICACIVONS DE L'INSEILTDUTI) DE CUENCRES 
Gènere 673. — ERY THRÓNIUM L. 
(Dioscòrides parla d'un cacoptoy èpvSpóvioy que alguns autors identificaren amb l'espècie 
seguent. Linné formà el nom genèric amb aquest Eryfbrounion de Dioscòrides) 
Flors rosades o violàcies, grans, solitàries, penjants, perigoni marcescent, 
tèpals lanceolats, connivents a la base, reflexos, els tres interns amb dues ca- 
llositats a la base, estams més curts que el perigoni, filaments fusiformes, 
anteres blavenques, basifixes, estil filiforme, estigma trífid, càpsula subglo- 
bulosa trígona, reflexa. Bulb oblong, blanc, tunicat, amb 2-3 bulbets a la 
base simulant les dents d'un gos, tija d'1-3 dm, amb dues fulles basilars opo- 
sades, ellíptico-lanceolades, enteres, esteses, tacades de vermell i a vegades 
també de blanc, de pecíol embeinador. 
2,533. — E. Dens-canis L. 
(Dens canis és el nom que donà Gesner a aques- 
io ta planta en el segle XVI, alludint a la forma de 
i. dent canina que té el bulb.) 
Geografia. — Boscos i prats de les muntanyes: Set- 
Lo cases (Iserni), Núria, Llo, Costabona, Coll de Mal- 
rem, Monàs, Comanegra (Vay.), Cerdanya, Valls 
A i o d'Eina i de Llo (Gaut.), Vall d'Aran, a Bossost 
Erythrónium Dens-canis i o (Compé., in Hb. Cad.), molt comuna en tota la vall 
io fins a la zona alpina, Pomero, Montluda (Llen.l), al 
peu del Port de Benasc (Zett.), prop de Luchon 
(Bub.), vall de Baios (Timb.), Artiga d'Arlòs, Fos (C. et S.) — Abr.-Jul. 
206 
