TEORIA DE IG ASC UNS Y A 
Gènere 675. — BELLEV ÀLIA LAP. 
(Dedicat a Pierre Richer de Belleval, fundador, a Montpeller, el 1596, del primer jardi 
botànic de França.) 
Flors d'un blanc verdós, blavenques a la base, nombroses, en raim termi- 
nal cònic, a la fi allargat, bracteolat, fluix, pedicels drets, iguais a la flor o 
poc més llargs, perigoni acampanat, de lòbuls lanceolats, iguals al tub, es- 
tams tan llargs com el perigoni, filaments dilatats a la base, més llargs que 
l'antera, que és dorsifixa i violada, estil simple, càpsula suborbicular trígona. 
Bulb ovoide, gros, tija de 2-5 dm, 4-5 fulles linears lanceolades (5-I5 mm 
d'ample), canaliculades, més llargues que la tija. 
2,536. — B. romana Rehb. 
(perquè viu als voltants de Roma.) 
Geografia. — Prats i camps humits del migdia: 
Pireneus orientals, Rosselló, Perpinyà (Gaut.), llocs 
àrids fronterers, abundant a Port Vendres (Bub.) — 
Abr.-Maig. 
Bellevàlia romana 
269 
