PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CLENCRES 
Gènere 682. — PARIS L. 
(És l'Herba paris dels botànics del segle xvi, que hom suposa consagrada a Paris, 
fill dels reis de Troia.) 
Flors hermafrodites, verdoses, dretes, terminals, grans, solitàries, pe- 
rigoni de vuit tèpals estesos, persistents, els exteriors lanceolats, els interiors 
alenats, vuit estams inserits a la base del perigoni, amb els filaments eixam- 
plats i en anell a la base, anteres llargament apiculades, quatre estils fili- 
formes, baia d'un negre blavenc. Herbes perennes, de rizoma horitzontal llar- 
gement serpentejant, tija de 2-4 dm, dreta, simple, afilla, però amb un ver- 
ticil de quatre (rarament de 5-6) fulles sota la flor, ovades acuminades, sub- 
sèssils, generalment trinèrvies, amb els nervis convergents. 
2,548. — P. quadrifólia L 
(perquè la tija porta un verticil de quatre 
fulles.) 
Sinonímia. — Panses o raim de guineu, her- 
ba de la creu , cast., uvas de zorro , fr., raisin 
de renard, herbe à Paris. 
Geografia. — Boscos humits i ombrivols: Núria, 
sota dels narets, Noucomes i Baga de Segalers, al Ber- 
guedà — Cap a Olot (Salv.i), Santa Magdalena 
(Costa), la Molina, Costabona, Collíred, Platraver 
(Vay.), Vall de Llo (Gaut.), Luchon, Superbanyeres 
(Zett.), Montgarri, Vall de Tredòs (Timb.), Viella, Lés, Portilló, Artiga de Viella i 
quasi tota la Vall d'Aran (Llen.l), Ruda (C. et S.) — Maig.-Ag. 
US) 
92) 
LS) 
