PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CILENGEES 
Gènere 688. — SMÍLAX L. 
(De ouíizé, nom grec de l'espècie segúent, que ja menciona Dioscòrides.) 
Plantes dioiques, de flors blanques groguenques, oloroses, en raims axil- 
lars bracteolats, flexuosos, interromputs, formats de petites umbelles, peri- 
goni caduc, amb sis particions, estès, sis estams oposititèpals, inclusos, estil 
molt curt, tres estils recorbats, baia vermella o negrosa, trilocular, de celles 
monospermes. Arbustos sarmentosos, d'r-2 m, de tija prima, angulosa, es- 
pinosa o inerme, amb les fulles alternes, ovato-cordiformes o alabardades, co- 
riàcies, espinuloses al marge i al raquis, llustroses, amb estípules transfor- 
mades en circells. 
Gato taó PEI 2,560. — S. Aspera EL. 
I (per la seva aspresa.) 
Sinonímia. — Arítjol, arínjol, aritja, mata- 
velles, heura espinosa, sarsa d'Espanya, sarsa- 
parrella del país , cast., zarzaparrilla de És- 
pafia, del país, blanca o morisca , fr., salse- 
pareille d'Europe, liseron epineux. 
8 altíssima Moris et Not. — S. mauritànica 
io Desf. — Planta més robusta, de fulles més 
Sales aeneró i o grans, orbiculars cordiformes, generalment 
inermes, peduncles de doble llargària que les 
flors, baia més grossa i negrosa. 
Geografia. — Abundant als boscos i torrents ombrosos del litoral, Vallès i Bages — 
Puja fins a Vic, r. (Masf.), Olot (Costa) i diversos llocs de l'Empordà (Bub.). La 8 
altissima Moris et Not., S. aspera 8 maurilanica G. et G., S. catalonica Lamh., frequent 
al Vallès i Montserrat — Menys frequent al litoral (Costa), Tortosa (R. Bolòs), S. Aniol, 
Bassegoda, Segarò (Vay.), Cadaqués (Trem.) — Set.-Oct. 
294 
