EI QRA DE CATALUNYA 
Família 122. — DIOSCOREACIES LINDL. 
(Del gènere Dioscorea.) 
Plantes dioiques, de flors regulars, petites, verdoses, en raims axillars 
bracteolats, perigoni persistent, acampanat, amb sis particions, de tèpals 
quasi iguals, sis estams oposititèpals, inclusos, tres estils soldats a la base, 
fruit en baia o en càpsula. Herbes perennes, de rizoma tuberós, fulles alternes, 
llargament peciolades, ovato-cordiformes. 
Tija voluble, fulles llargament acuminades, de sina basilar molt oberta 
i nervis ramificats, baia vermella... . . . . . . Tamnus. 
Tija dreta, fulles mucronulades, de sina basilar quasi tancada i nervis 
no ramificats, càpsula trígona alada . . . . . . Dioscórea. 
Gènere 689. — TAMNUS L. 
(Plini parla de l'uva faminia, fruit d'una liana de baies vermelles, amb la qual han 
relacionat l'espècie seguent Linné i algun autor prelinneà. ) 
Flors d'un verd groguenc, les masculines en raims llargs, prims, fluixos 
i multiflors, les femenines en raims curts i pauciflors, fruit en baia elipsoide, 
vermella, lluent, llavors globuloses. Rizoma napiforme, gros, negre, tija 
d'1-3 m, voluble, herbàcia, prima, ramificada, fulles alternes, llargament 
acuminades, de sina basilar molt oberta, limbe prim, transparent, mucronat, 
lluent, amb 5-7 nervis ramificats, pecíol amb dues glàndules a la base, quasi 
igual al limbe. 
2,561. — T. communis L. 
(perquè és comuna al migdia d'Europa.) 
Sinonímia. — Gatmaimó , cast., nueza ne- 
gra , fr., herbe aux femmes battues. 
Geografia. — Comuna als torrents, boscos humits 
i brossam, des de la costa al Pireneu. — Abr. - 
Juny. 
Tamnus communis 
295 
