PUBLICACIONS DEL INSTIUTUD.DE CIENCIES 
Tridàcies. G. 693. - Iris. 
2,575. — I. Chamaeiris Bert., I. pú- 
mila Vill. 
(del grec yonaí, a terra, i Iris, com si digués- 
sim lliri nan, per la seva escassa alçària.) 
Rizoma tuberós, horitzontal, gruixudet (prop 
d'r em), tija de 5-15 cm, dreta, simple, uniflora, 
fullosa a la base, generalment més curta que les 
fulles a la fructificació, fulles ensiformes, es- 
tretes (5-I0 mm d'ample), agudes, subfalcifor- 
mes, Aor d'un blau violat, groga o blanquinosa, 
poc olorosa, terminal, peduncle més curt que 
l'ovari, espata subinflada, de dues valves iguals, 
agudes o bé obtusiúscules, escarioses en llur part superior, tub del perigoni 
exert, prim, 1-2 vegades més llarg que l'ovari, tèpals quasi de la mateixa 
longitud, els externs reflexos, ondats al marge, oblongs transovats, els in- 
terns erectes connivents, transovats, tots atenuats en ungla, estigmes més 
curts que els tèpals, oblongs, bífids, de lòbuls aguts i denticulats, càpsula 
grossa, ovoide trígona. 
var. lutea Rehb. — Flor groga. 
Geografia. -— Llocs secs i àrids: El tipus i la var. al cap de Norfeu, de Cadaqués 
(Prèm.l), també a la Cellera (Cod.l), el tipus a Llers (Sen.l, in Hb. Cad.). — 
Març-Maig. 
2,576. — I. lutéscens Lamt. 
(del llatí lutescere, tornar-se oroc, pel color so- 
vint groguenc de les flors.) 
Ps dd SN: Planta molt afí a l'anterior, de la qual hom la 
A Il J 0 o distingeix pel rizoma un poc més gruixut (com 
UJI el dit), per la tija més alta (2-3 dm), amb les 
: / fulles més amples (ro-20 mm), quasi sempre 
més curtes que la tija, per les flors en nombre 
d'r-2, violàcies o groguenques, amb l'espata 
de tres valves, tub del perigoni inclús, més 
Iris lutéscens llarg que l'ovari, tèpals transovats, quasi tots 
ee de la mateixa longitud i amplada, més llargs 
que l'estigma, per la càpsula ellipsoide trígona. 
Geografia. — Escletxes de les roques de la zona litoral: Roques de Cadaqués 
(Trèm.l), de Talaixà (Vay.), Baix Empordà, prop del Port de la Figuera (Tex.) — 
Març-maig. 
N. B. No consignem VI. júncea Poir., citat per VVebb a Tarragona, perquè 
cap més botànic no l'ha mencionat. 
i 
308 
