PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CITENCEES 
Gènere 698. — NARCISSUS L. 
(Nom emprat per Dioscòrides i Teofrast per a designar algunes espècies d'aquest 
gènere, derivat de vapxdm, produir sopor, per l'olor forta, soporífica, que exhalen.) 
Flors grogues o blanques, solitàries o en umbella, freguentment penjants, 
quasi sempre primaverals, en una espata univalva, perigoni embudat o ciati- 
forme, de tub llarg i corona llarga, tubulosa acampanada, o bé curta, ampla 
i ciatiforme, estams inserits al tub, al davant i sota de la corona, poc o no 
gens exerts, filaments de longitud variable, anteres generalment dorsifixes, 
estil filiforme, càpsula ovoide trígona, llavors subglobuloses o anguloses, 
negres. Plantes bulboses, de fulles amplament linears o junciformes. 
Corona gran, tubulosa acampanada, tant o més llarga que les divisions 
del perigoni, flor solitària, gran 2,583. N. Pseudo-Narcissus. 
Corona ciatiforme, més curta que les divisions del perigoni, flors ge- 
I neralment fen umbela, mitjanes. 1. . SUC Le 2. 
Flors totalment grogues, tèpals, frequentment, d'un color més pàHid 
h que-lavcorona, (que (es bastant graner Es d'E a) 
Es totalment See o amb la corona groga i, denes En ell molt 
petita. (ep Es etapes ME dec RS CNS I 4. 
' Fulles linears filiformes, més curtes que la tija, tèpals ovats obtusos, 
corona igual a la meitat de les divisions del perigoni. 
2,584. N. juncifólius. 
IE linears subcilíndriques, iguals a la tija, tèpals ovats apiculats, 
3 
corona igual a la quarta part de les divisions del perigoni. 
I 2,585. N. Jonquilla. 
Tija bi- o multifiora, corona de 3-6 mm d'alçària. 
4 2,586. N. Linneanus. 
Tija uniflora, corona d'r-3.mm' d'alçària do 0. EE 5. 
i Florescència vernal, flors de 4-6 cm de diàm., tèpals ovats oblongs, 
corona groga, de 2-3 mm, amb el marge d'un vermell viu, crenato- 
CIOSp Le Ra es es Ge te ee de DE DE EE 
Florescència autumnal, fors de 2-3 cm de diàm., tèpals oblongs o lan- 
ceolats, corona d'un groc d'or, d'I-I'5 mm, amb 3-6 lòbuls al marge. 
2,588. N. serótinus. 
316 
