EL ORNR A DE CA TA NS Al 
Amaril-lidàcies. G. 698. - Narcissus, 
2,583. — N. Pseudo-Narcissus L. 
(els botànics prelinneans donaven el nom de 
pseudo-narcissus a diverses espècies d'aquest 
gènere de corona floral molt desenvolupada, 
com és ara aquesta.) 
Sinonímia. — Narcís de muntanya , caste- 
llà, narciso de los prados , fr., narcisse des 
prés, godet. 
Bulb ovoide, gran (com una nou), tija de 2-4 
N. Fseudo-Narcissus o decímetres, dreta, ancipital, d'angles aguts, 
eren g.g fulles amplament linears obtuses, dretes, 
planes, generalment més curtes que la tija, for groga, gran, inodora, soli- 
tària, terminal, penjant, espata embeinadora, ovada, blanca escariosa, més 
llarga que el pedicel, perigoni infundibuliforme, tèpals ovats lanceolats, úrets, 
estesos, corona tubulosa acampanada, gran, tan llarga com els tèpals, fisto- 
nada o inciso-lobada, estams iguals, drets, inclusos, estil més llarg, però 
també inclús dins la corona, càpsula ovoide, d'angles obtusos, una mica con- 
treta a la base. Espècie polimorfa. 
Subespècie N. silvestris Laml. — Corona acampanada, llavors amb l'àpex 
corresponent a la calaza apendiculat. 
Subespècie N. moschatus L,. — Corona cilíndrica, llavors amb l'àpex cor- 
responent a la calaza molt obtús. 
Geografia. — Boscos i prats de la zona pirenenca: Pic de Comanegra, sobre 
Monars, Puigsacau, muntanyes del Corb, prop d'Olot (Vay.l), proximitats de 
Berga (Graul), bastant comuna al Pireneu central, al peu del Port de Benasc (Zett.), 
i Pomero (Llen.l), Port de Viella (C. et S.) — Març-Jul. 
La subespècie N. silvestris LamF. està representada per la raça N. minor L., 
planta nana, de 6-18 cm, de flor petita (25-28 mm de llarg), que ha estat citada 
per Lezat (ex Bub.), a Luchon. El N. moschatus L,. (N. candidissimus Red.), a 
Setcases (Isern, vist per Bub ), Pireneu d'Aragó, al cim de la Pefia de Oroel (Bub.). 
I apeyrouse, Hist. abreg. Pyr., p. 176, diu que quasi no es pot distingir del tipus 
més que pel color de les flors. 
517 
