FLORA DE CATALUNYA 
Orquidàcies. G. 702. - Ophrys. 
el del mig més marcat, tèpals interns limears lanceolats, curts, pubescents, 
d'un color de rosa verdós, envellutats, label quadrangular, profundament tri- 
lobat, envellutat, amb una taca glabra a la base circuida de línies grogues 
i brunes, formant una mena d'escut, lòbuls laterals triangulars, curts, també 
envellutats, amb dues apòfisis basilars còniques, peludes, el mitjà gran, sub- 
orbicular, termiuat en un apèndix glabre, sinuós, replegat cap a sota, ginos- 
tem de bec llarg, flexuós o sigmotde. 
Geografia. — Prats, boscos i llocs herbosos: Comuna al Vallès, Montserrat i co- 
marca de Bages — Pla de Barcelona (Salv.l), Castelldefels i Pla del Llobregat, Olot 
(Costa), Lluçanès, Besora, Segaró, Maià, Empordà (Vay.), Berga, Merlès, Casserres, 
Cardona, Espunyola, Avià, etc. (Puj., C.), Vic, r. (Masíf.), de Figueres a Molins 
(Sen.), Lleida, a Torreferrera (Nuetl) — Maig-Juny. 
2,605. — O. Scólopax Cav. 
(de Scolopax, la becada, pel ginostem de bec 
llarg i prim, com el d'aquell ocell.) 
Sinonímia. — Abelles, for de l'abella. 
Tuberositats ovoides o subglobuloses, tija 
de 2-4 dm, prima, fulles oblongues lanceolades, 
acutiúscules, flors grans, poc nombroses (4-8), 
en espiga llarga i fluixa, bràctees lanceolades 
: — agudes, molt més llagues que l'ovari, tèpals 
Ophrys Scólopax ) estretament ellíptics, atenuats a l'àpex, còn- 
Dc a NCONTS A CUNCOIOL dE) rOSOUtO la Ci am DITES Ner— 
vis, el del mig verd, bastant marcat, tèpals interns lanceolats linears, acutiús- 
culs, més curts, rosats o purpuris, label oval oblong, profundament trilobat, 
de marges molt revoluts, envellutat, d'un púrpura bru, groguenc a la base, 
amb cinc taques anguloses, arrodonides, circuides de línies grogues, lòbuls 
laterals obscurament triangulars, amb dues gibositats basilars molt sortides, 
el del mig contret a l'àpex i terminat en un apèndix lanceolat agut, glabre, 
d'un verd groguenc, recorbat cap endavant, ginostem de bec curt, verdós. 
Raça O. montserratensis Nob. — O. montserratensis Cad. (Butll. Inst. 
Cat. Hist. Nat., maig 1904, p. 60). -— 'l'èpals interns més llargs i el doble 
d'amples, lòbul mitjà del label més ample, curtament apendiculat, els laterals 
obtusos, molt poc sortits. 
Geografia. — Boscos i paratges herbosos: Bastant frequent als voltants de Ter- 
rassa, Montserrat — Cap a Prats de Rei (Puigg.l), i en altres llocs de la Segarra 
(Costa) , muntanyes d'Olot, Vidrà, Lluçanès, Mare de Déu del Mont i tot l'Alt Em- 
43 337 
