FLORA DE CATALUNYA 
Gènere 711. — NEÓTTIA L. 
(De veorreia, niu, aHudint a la forma del rizoma de l'espècie segúent) 
Flors rosses, ascendents, nombroses, en espiga multiflora, compacta sobre- 
tot a l'àpex, acompanyada de bràctees lanceolades agudes, la meitat més 
curtes que l'ovari, tèpals lliures, còncaus, consistents, label dues vegades 
més llarg que els altres tèpals, estès, dirigit cap endavant, còncau i gibós a 
la base, trilobat, lòbuls laterals dentiformes, el del mig molt mes gran, 
insensiblement dilatat vers l'àpex, bilobat, amb els lòbuls ovats, arquejats, 
divergents, fistonats, esperó nul, ovari no retort sostingut per un pedicel 
que ho és. Rizoma de fibres grumolloses, fràgils, que simulen en conjunt 
un niu d'ocells al peu i al costat de la tija, aquesta de 2-4 dm, robusta, cilín- 
drica, d'un blanc groguenc, pubèrula, glandulosa a l'àpex, afilla, però amb 
escames embeinadores, les superiors un poc més llargues , planta amb as- 
pecte d'Orobanche. 
2,640. — N. Nidus-avis Rich. 
(correspon a l'Ophrys Nidus-avis de Linné, 
niu d'ocell, per la forma del rizoma.) 
Geografia. — Boscos ombrosos, no tan rara a la 
regió mediterrània com ha estat suposat: Obac, 
alzinar de la Serra del Pou, serra de Sant Llorenç 
del Munt a la Mata, Coll de Daví, Montserrat, al 
peu de l'ermita de Sant Miquel , Montseny, a Sant 
Marçal, a la Font de les Basses , Berguedà, al Bosc 
de Noucomes — Montserrat (Salv.l), Comanegra, 
Vidrà, Montsoliu, Osor, Guilleries, Mare de Déu 
del Mont, etc. (Vay.), muntanya de Queralt, Ca- 
polat (Puj., C.), Tibidabo (Sen.l), Vall d'Aran, a Montgarri (Timb.), Artiga de 
Lin, ribera de Viella (Llen.), Hospital de Benasc (Zett.), sobre Banyeres (Lezat). — 
Maig-Jul. 
367 
