PUBLICACIONS DE-L'INSTFI EUT DE CPENGEES 
Gènere 713. — CEPHALANTHERA RICH. 
(Del grec xegaÀt, cap, i antera, per la forma d'aquesta.) 
Flors rosades o blanques, en espiga fluixa, subsèssils, tèpals totalment 
petaloides, connivents, label trilobat, sense esperó, bruscament contret cap 
al mig en dos articles, l'inferior, o hipoquil, còncau glandulós, el superior, 
o epiquil, amb crestes sortides, sense retinacle, ginostem llarg, arrel fibrosa, 
fulles sèssils o amplexicaules, les inferiors reduides a la beina. 
Flors d'un rosat viu, tèpals acuminats, quasi iguals al label, epiquil cor- 
diforme, amb crestes ataronjades, hipoquil blanc, ovari i extrem de la 
1 (o tija pubèruls glandulosos . . . le, se 12,043. Cures 
Flors blanques, tèpals interns Gutss més llargs que el label, ovari i 
tija 'glabres tec at el attetsen aldddies coet ca cel 
Flors d'un blanc pur, tèpals externs aguts, bràctees molt més curtes que 
I l'ovari, hipoquil triangular obtús, blanquinós, fulles lanceolades acu- 
HUNAdES no era deles gat es dm. Los 2644: EC REDSUGEES 
lFlors d'un blanc groguenc, tèpals tots obtusos, bràctees més llargues 
que l'ovari, hipoquil ovat cordiforme, blanquinós i tacat de groc, fulles 
L'ovades lamceolades. .Qi04 lant erieis LL. 2,645. (CT pallens: 
2 
2,643. — C. rubra Rich. 
(per les flors vermelles.) 
Fibres radicals filiformes, tija de 2-6 dm, dre- 
ta, sinuosa, pubèrula glandulosa a l'àpex, fulles 
estretament lanceolades, quasi dístiques, les 
inferiors quasi reduides a la beina, flors d'un 
rosal carmí, bastant grans, dretes o un poc 
esteses, en nombre de 5-I5 en espiga fluixa, 
bràctees herbàcies, iguals a l'ovari o més llar- 
gues, tèpals tots acuminats, els laterals ex- 
terns un poc estesos, label quasi igual als al- 
tres tèpals, epiquil cordiforme acumúinat, més 
ample que llarg, canaliculat, amb crestes d'un groc ataronjat, hipoquil blanc, 
amb dues aurícules dretes, rodones, subsacciformes a la base, amb nervis 
groguencs, flabelliformes, ovari prim, pubescent glandulós. 
Cephalantera rubra 
Geografía. — Boscos secs i pedregosos, sobretot en terres calcàries: Frequent als 
boscos de l'Obac, Sant Llorenç del Munt i menys al pla, Bages — Muntanyes pròxi- 
mes a Barcelona (Salv.l) i altres de Girona i de l'interior, fins a Olot, Segarra i més 
amunt (Costa), Vic (Masf.), Sant Llorenç dels Cerdans (Gaut.) — Maig-Jul. 
370 
