PUBLÍCACIONS DE E'UINSTUREUT DE CLENCEES 
Orquidàcies. G. 714. - Epipactis. 
lanceolades, de nervis frequentment aspres, flors d'un vermell fosc, petitetes, 
un poc oloroses, penjants, en raim subunilateral, bastant dens, bràctees més 
curtes que les flors, les inferiors iguals o més llargues, tèpals acutiúsculs, 
estesos i reflexos a l'àpex, els externs pubèruls, purpuris i pintats de verd, 
els interns glabres, d'un púrpura fosc, label un poc més curt que els tèpals 
externs, epiquil cordiforme acuminat, amb dues làmines crespes a la base, 
hipoquil còncau, oblong, d'un púrpura fosc, ovari pubescent, no retort però 
sí el pedicel, que és Curt. 
Geografía. — Costers i boscos secs, en terres calcàries : Sant Llorenç del Munt, 
Matadepera, Obac, Sant Salvador, sobre Olesa, Montserrat, Montcada, Gelida, 
Bages — Clot de Segalers, al Berguedà, i muntanya de Queralt (Graul), Cabrera 
iSen. 1), Vidrà (Sen.l), Vidrà, Olot, Montsoliu, Guilleries (Vay.), Sadernes (Cod. 1), 
Montsant (Puj. J.), Collsacabra (Trèm.), Vall d'Aran, a Artiga de Lin (Llen.), 
Ruda (C. et S.) , Vall de Benasc (Zett.) — Juny-Jul. 
P SIS, a 2.649. — E. latifólia All. 
l (per les fulles amples.) 
Rizoma curt, tija de 3-8 dm, robusta, pubes- 
cent a l'àpex, subangulosa, violada a la base 
sobretot quan creix en llocs asolellats, fulles 
amplament ovades acuminades, més llargues 
que els entrenusos, embeinadores, ondades al 
marge, que, així com els nervis, és aspre, les 
fulles inferiors reduides a les beines i les su- 
(a i o riors bracteiformes, flors verdes vermelloses, 
Epipactis latifólia DO o inodores, bastant grans, esteses o un poc pen- 
ET " o jants, fregientment molt nombroses, en raim 
subunilateral bastant dens, bràctees lanceolades acuminades, verdes, les infe- 
riors molt més llargues que les flors, tèpals aguts, estesos, els externs reflexos 
a l'àpex, verdosos per fora, rosats o verds violats per dintre, els interns aguts, 
carenats, pintats de rosa, label un poc més curt que els tèpals externs, epi- 
quil amplament ovat acuminat, recorbat a l'àpex, bigibós i papilós, d'un 
rosa violat, hipoquil còncau, d'un bru fosc per dintre, ovari pubescent, gla- 
brescent a la maturitat, no retort, però sí el seu pedicel. Planta polimoria. 
Geografía. — Boscos secs i pedregosos : Sant Llorenç del Munt, Obac, Sant Hilari, 
Ribes — Pireneu, Vidrà, Olot, Guilleries, Mare de Déu del Munt (Vay.), Vic (Masf.), 
Cabrera, Ripoll (Sen.), Alberes (Gaut.) — Jul.-Ag. 
374 
