FLORA DESOATALUNYA 
Juucàcies. G. 729. - Juneus. 
Geografia. — Llocs arenosos humits: Montseny, Vidreres — Blanes (Puj., J.), 
Plana de Vic, cap a Folgueroles, r. (Puigg.l), Prats de Molló (Lap.), Cerdanya 
(Bub.), Coll-lliure, Banyuls, Coll de Molló (Gaut.) — Maig-Ag. 
2,698. — J. pygmaeus Thuill. — J. 
triandrus Reich., non Gouan 
(del grec moquatoç, pigmeu, per la exigiilal 
d'aquesta planta.) 
Anual, d'arrel fibrosa i tiges de 3-12 cm, fili- 
formes, dretes, È nombroses i ramificades a 
l'àpex, fulloses, amb fulles linears setàcies, fre- 
quentment rogenques, les radicals generalment 
més curtes que la tija i amb aurícules ben des- 
o enrotllades, flors verdoses o vermelloses, en 
i Juneus pygmeus o glomèruls de 3-8 flors i en nombre d'1-5, lin- 
CERT cs OT EE RD DEA ferior ultrapassat per una bràctea foliàcia, tè- 
pals linears lanceolats, verds, iguals, drets, connivents, aguts, tres estams, 
càpsula estretament oblonga, aguda, una tercera part més curta que el 
perigoni. 
Geografia. — Llocs arenosos humits: Montjuic (Hb. Costal), Empordà, Vilar- 
nadal (Sen.l), Campmany, Sant Hilari (Vay.), Vall de Benasc (Boileaul, ex Costa). 
Ma1g-Agost. 
2,699. — J. bufónius L. 
(del llatí bufo, el gripau, perquè cerca els llocs 
humits.) 
Sinonímia. — Jonc dels galàpats. 
Anual, d'arrel fibrosa i tiges de 5-25 cm, ge- 
neralment fasciculades, dretes o difuses, pri- 
mes, ramificades, amb 1-3 fulles limears alena- 
des, no nuoses, de beines no auriculades, les ra- 
dicals més curtes que la tija, flors verdoses o 
rogenques, solitàries, geminades o fasciculades 
sobre les branques, la inferior ultrapassada per 
1-2 bràctees setàcies, tèpals groguencs, amb la carena verda, lanceolats, llar- 
gament acuminats alenats, desiguals, els interns més llargs, generalment sis 
estams, càpsula oblonga subtrígona, obtusa, mucronada, ferruginosa o ro- 
genca, una tercera part més curta que el perigoni. Planta molt variable. 
Juncus bufónius 
53 417 
