BI OR DE CATALUNYA 
Ciperàcies. 
Scirpus caespitosus 
G. 735. - Scirpus. 
2,755. — S. caespitosus L. 
(caespitosus, cespitós, perquè fa gespa.) 
Rizoma fibrós, breument serpentejant, ces- 
pitós, tiges d'I-4 dm, fasciculades, dretes, pri- 
mes, rodones, llises, fulles inferiors reduides 
a beres truncades obliquament, la superior 
terminada en un limbe curt i verd, espiga soli- 
tària terminal, dreta, ovoide, de 3-6 flors, es- 
cames ovades, obtuses, brunes, la inferior més 
ampla, amplexicaule, terminada en mucró ca- 
llós, igual o més llarga que l'espiga, tres es- 
dugmes, 5-6 cerres aspres, més llargues que Va- 
queni, que és transovoide trígon, bru, llis, mucronat, sense mamilla terminal. 
Geografia. — Llocs torbosos i estanyats de les muntanyes: Núria, Creu d'En 
Ribes, Setcases (Vay.), carena fronterera, a les valls de Mantet, Morens, Carençà, 
Carlit i confins d'Andorra (Gaut.), Montlluís (Bub.), estany d'Aixeus, a Areu 
(Fontl), al peu del Port de Benasc, les Maleides (Zett.), Montgarri, al Clot de l'Os 
(Lden.l), vall de Tredòs, Beret (C. et S.) — Maig-Ag. 
2,756. — S. pauciflorus Lightf. 
(pauciflorus, pauciflor, per les escasses flors 
de l'espiga.) 
Rizoma curt, amb estolons filiformes serpen- 
tejants, tiges d'r-3 dm, fasciculades, dretes, 
rodones, llises, fulles reduides a llurs beines 
basilars, truncades bruscament i transversal- 
ment, espiga solitària, terminal, dreta, ovoide, 
bruna, de 2-7 flors, escames ovades, obtuses, 
brunes, escarioses al marge, la inferior abraça- 
dora de l'espiga, mútica, tres estigmes, 3-6 cer- 
res aspres, amb les dents dirigides cap a baix, 
aqueni transovoide trígon, grisenc, mucronat, molt finament estriat longitu- 
dinalment. 
Geografia. — Torberes i terrenys estanyats: Bastant estès des del Maresme a 
Peguera , Sant Llorenç del Munt, a la Font d'Estenalles , Berga (Puj., C.I), del 
Coll de la Marrana a Núria, prats humits de Merlès, pr. de Prats de Lluçanès (Vay.), 
vall de Prats-Balaguer a l'Estanyol, Montlluís (Bub., Gaut., Husn.), cap a Fines- 
trelles, Sant Hipòlit de Voltregà (Sen.l) — qul.-Ag. 
25 
