ES ORRA DERIC AU L'UNYA 
Ciperàcies. G. 739 - Càrex. 
2,805. — C. Reuteriana Boiss. — C. vulgaris Fries var. Reu- 
teriana Boiss. 
(dedicada per Boissier al seu company Guillaume Reuter, director del Jardí 
Botànic de Ginebra.) 
Es molt afí a l'anterior, del qual hom la diferencia per la tija més prima, 
per les espigues femenines més tènues, cilíndriques, la inferior breument 
pedunculada, per les escames oblongo-linears, iguals al fruit i pels aquenis 
madurs ellipsoides comprimits, atenuats pels dos, caps, estriats i terminats 
en un bec curt, enter i negre (Prodromus Fl. Hisp., III, p. 122). 
Geografia. — Raríssima a la Vall de Prats (Gaut.), Vall de Castanesa (Timb.) —- 
Juliol. 
2,806. — C. híspida VVilld. 
(del llatí hispidus, híspid, alludint als petits 
pèls rígids de lV'utricle.) 
Rizoma estolonífer, serpentejant, tija de 5- 
ro dm, dreta, robusta, obtusament trígona, lli- 
sa, fulles glauques, planes, carenades, llargues, 
amples (8-10 mm), acuminades, rígides, molt 
aspres, beines inferiors d'un bru rogenc, fila- 
mentoses, 2-6 espigues masculines cilíndriques, 
llargues, 3-4 espigues femenines tacades de 
blanc i de bru, dretes, molt denses, gruixudes, 
sèssils o bé la inferior breument pedunculada, 
bràctea inferior foliàcia, més llarga que la tija, breument embeinadora, es- 
cames lanceolades, aristades, d'un bru rogenc amb la carena blanquinosa, 
denticulades superiorment, més llargues que el fruit, tres estigmes, utricles 
transovoides subtrígons, grossos (sx 3 mm), d'un verd blanquinós, híspids 
en llurs cares i pestanyosos al marge i a la meitat superior, feblement ner- 
vats a la cara dorsal, terminats en bec curt i escotat, aqueni transovoide trí- 
gon, d'un bru vermellós. 
Cúrex híspida 
Geografia. — Vores de les aigúes -d- estanyades de la regió mediterrània: Horta 
de Lleida, cap a Gardeny, abundant — Tarragona, desembocadura del Francolí 
(Sen.l), llacuna de Porqueres, Banyoles (Vay.), Pireneu oriental (Husn.), litoral 
de Salces i alguna altra localitat fronterera (Gaut.) — Juny. 
9 65 
