ES OR A (DE (CATALUNYA 
Ciperàcies. G. 739 - Càrex. 
2,812. — C. hirta L. 
(del llatí hirtus, pelut, pels utricles pilosos.) 
Rizoma llargament serpentejant, tija de 
2-8 dm, dreta, llisa, aspra entremig de les 
espigues, fulles i beines peludes, planes, am- 
ples de 3-8 mm, aspres al marge, 2-3 espigues 
masculines, primes, acostades, amb les esca- 
mes pubescents, 2-3 espigues femenines oblon- 
gues, dretes, separades, pedunculades, bràc- 
tea inferior llargament embeinadora, igual a 
la tija o més llarga, escames ovades, aristades, 
blanquinoses amb la carena verda, més curtes 
que el fruit, tres estigmes, utricles ovoido-cònics, pilosos eriçats, verds, ros- 
sos o purpurescents, fortament nmervats, atenuats en un bec profundament 
bífid, aqueni ovoide trígon, atenuat a la base. 
var. hirtiformis Husn. — C. hirtifjormis Pers. — Fulles, beines i utri- 
cles glabres o glabrescents. 
Càrex hirta 
Geografia. — Paratges arenosos humits, vores de recs: Terrassa, Montcada i 
altres llocs del Vallès, entre Sils i l'Entroncament, Sant Hilari, Ribes — Cap a 
Tortellà, pr. Olot (Tex.) , Coral, Olot, Guilleries, Agullana, de Roses a Llançà (Vay.), 
Puigreig, Berga (Puj., C.), la Cellera (Cod.l), Montlluís, Cambradases, Vall d'Eina 
(Lap.), Castellseràs, rara (Loscosl), prop de Luchon (Zett.). La var. hirtiformis 
Husn., a Llívia (Sen. l) — Maig-Jul. 
2,813. — C. vesicària L. — C. inflata 
Huds. 
(del llatí vesicarius, vesicular, per la forma in- 
ijlada dels utricles, inflata, per la mateixa raó.) 
Rizoma serpentejant, oblic, tija de 4-I0o dm, 
dreta, triquetre, d'angles aguts i aspres, tulles 
planes, de 4-8 mm d'ample, groguenques, as- 
pres al marge, que igualen o ultrapassen la tija, 
2-3 espigues masculines oblongo-cilíndriques, 
denses, separades, la superior subsèssil, la in- 
Càrex vesicària ferior d- pedunculada, bràctea inferior no em- 
beinadora, foliàcia, tant o més llarga que la 
tija, escames lanceolades acuminades, d'un groc pàllid, verdoses a la carena, 
més curtes que el fruit, tres estigmes, utricles ovoido-còmces, vesiculosos, 
glabres, rossos, nervats, atenuats en un bec llarg i llis, profundament bífid 
i amb les dues puntes divergents i denticulades interiorment, aqueni trans- 
ovoide subglobulós, trígon. 
69 
