ES OLRVAL DEGANA 
Ciperàcies. G. 739 - Càrex. 
gament pedunculades, bràctees embeinadores, blanques escarioses, argenta- 
des, afilles, escames ovades, acuminades, blanques escarioses com les bràc- 
tees, més curtes que el fruit, tres estigmes, utricles ovoides subglobulosos, 
blanquinosos o d'un bru negrós en la maturitat, nervats o canaliculats, con- 
trets en un bec curt i escariós a l'àpex, aqueni ellipsoide trígon. 
Geografia. — Boscos i pastures dels terrenys calcaris: Berguedà, abundant a la 
Baga de Ginebret, Puigreig, escàs (Puj., C.1), Manlleu, a la Font Tosca, Tuixén, 
prop del Port del Comte (Sen.l), Pireneu oriental, Corberes (Husn.) — Abr.-Jul. 
2,829. — C. ténuis Host. — C. bra- 
chystachys Schrang 
(per la tenuitat de les seves tiges 1 fulles, bra- 
clhystachys, del grec Bpoyòs, curt, otàgus, espiga, 
dit així perquè Schrant va descriure l'espècie 
amb exemplars molt magres, d'espigues cur- 
tes.) 
Rizoma cespitós, tija de 2-4 dm, filiforme, 
dreta, inclinada a l'àpex, llisa, fulles nombro- 
ses, iguals, frequentment, a la tija, molt estre- 
tes, setàcies, involutes, aspres a l'àpex, espi- 
ga masculina solitària, prima, linear fusiforme, 
i 2-3 espigues femenines separades, linears, fluixes, penjants sobre pedun- 
cles capillars, bràctea inferior embeinadora, de limbe setaci i més curt que 
l'espiga, escames ovades, mucronades, brunes, amb la carena verda, el doble 
més curtes que el fruit, tres estigmes, utricles trígono-lanceolats, verdosos, 
feblement mervats, atenuats en bec bastant llarg, bíid, aqueni transcvoide 
. trígon, estipitat. 
Geografia. — Roques humides de les muntanyes calcàries: Bordelet, prop de la 
Manera (Compy.), Valls de la Tet i de Prats-Balaguer , Bielsa, Marboré, al Pireneu 
central (Husn.), Pireneus (Coste) — Juny-Jul. 
2,830.— C. ferruginea Scop. — C. Sco- 
poliana VVilld. 
(de ferrugineus, de color de rovell, alludint al 
de les espigues, dedicada a Giovanmi Antonio 
Scopoli professor de botànica de Pavia en el 
segle XVIII, autor de la Flora carniolica.) 
Rizoma estolonífer, serpentejant, tija de 2-5 
decímetres, dreta, penjant a l'àpex, obscura- 
ment trígona, quasi llisa, fulles planes, de 
2 mm d'ample, aspres, espiga masculina soli- 
tària, ferruginosa, prima, cilíndrica, d'escames 
transovades, 2-3 espigues femenines separades, 
Càrex ferrugínea : 
79 
