ERLORA DE CATALUNYA 
Gramínies. G. 744. - Phalaris. 
in es ESE VIES 2,857. — Ph. mínor Retz. 
(per la seva talla relativament petita.) 
Anual, d'arrel fibrosa i tija de 3-5 dm, dreta, 
prima, glabra, nua a l'àpex, fulles linears, am- 
ples de 3-6 mm, la beina de la fulla superior 
inflada, lígula oblonga, tirs oblong o bé oblon- 
go-cilíndric, truncat a la base, d'un blanc ver- 
dós, pedicels marcadament més curts que les 
espiguetes, glumes ovades lanceolades, agudes, 
carenades, amb l'ala ampla, rosegada dentada a 
la meitat superior, glumelles peludes, dues esca- 
mes molt petites, una de les quals arriba a un 
terç de la flor. 
Phalaris minor 
Geografia. — Llocs arenosos i herbosos de la regió mediterrània: Terrassa, abun- 
dant a les hortes de migdia — Cardona (Puj., C.I), l'Ametlla (Sen.l), Ribesaltes 
(Gaut.) — Maig-Ag. 
2,858. — Ph. paradoxa L. 
(paradoxa, paradoxal, per tenir en cada fasci- 
cle una sola espigueta terminal fèrtil i neutres 
les altres, caràcter fora del comú en el gènere.) 
Anual, amb l'arrel fibrosa i la tija de 2-6 dm, 
prostrada ascendent, simple o ramificada, fullosa 
fins a l'àpex, fulles linears, amples de 4-6 mm, 
beina de la superior espatiforme i abraçadora 
de la base de la injlorescència, lígula lanceola- 
da, tirs oblongo-transovoide, pedicels tan llargs 
Phalaris paradoxa com les espiguetes, glumes lanceolades, acu- 
minades aristades, amb 3-4 nervis per banda i 
amb l'ala entera, allargada en punta a la meitat superior, glumelles glabres- 
cents, escames molt petites, I0-r2 vegades més curtes que la flor. 
Geografia. — Camps i prats de la regió mediterrània : Terrassa, en una horta, molt 
rara — Castelló d'Empúries (Bub.), Barcelona, a la Farola, Vallvidrera, cap a Horta 
(Sen.l), litoral de Salces, molt rara (Gaut.) — Maig-Juny. 
III 
