EC OR DE GATA II OUNGYCA: 
Gènere 760. — ELÉUSINE GAERTN. 
Panícula digitada, amb 2-7 espigues unilaterals, denses, acintades, blan- 
quinoses, espiguetes comprimides, amb 4-7 flors hermafrodites subsèssils 
i dístiques, de glumes desiguals, mútiques, carenades, amb la carena aspra, 
més curtes que la flor, la inferior lanceolada, uninèrvia, la superior ovada, 
més llarga, amb 3-8 nervis, glumelles quasi iguals, la inferior mútica, 
carenada, amb 5-7 nervis, la superior bicarenada, tres estams, estigmes ter- 
minals, cariòpside glabra, oblongo-cilíndrica, convexa pel dors i solcada 
per la cara interna. Herbes anuals d'arrel fibrosa, multicaules, amb tiges 
de 5-12 dm, comprimides, fulloses, ascendents, ramificades des de la base, 
fulles planes, dístiques, glaucescents, agudes, 
glabres però amb la beina i la lígula peludes. 
2,896. — E. indica Gaertn. 
(perquè és oriinda de les Indies.) 
Geografia. — Importada de la India amb els car- 
regaments de cotó, i naturalitzada a l'antic Jardí 
Botànic de la Universitat de Barcelona i a altres 
Eléusine indica llocs, Puig-reig (Puj., C.I), la Cellera (Cod.l) — 
Jul.-Oect. 
2,897. — E. barcinonensis Costa, ap. 
VVE. — 7 oligostachya (LE.) apud Fiori2 
(perquè fou descoberta a Barcelona.) 
Probablement és una nova varietat de l'ante- 
rior. Hom la distingeix per les espigues, gemú: 
nades o solitàries, més curtes (1'5-2 cm), més 
amples (o'5-1 cm) i compactes, per les espigue- 
tes amb 6-7 flors i per la cariòpside més grossa, 
cúbico-hemisfèrica, amb dos clotets a la cara 
externa i una excavació circular a la interna. 
Geografia. — D'igual procedència que l'anterior, 
naturalitzada a Can Tunis — Hospitalet, Prat de 
Llobregat, etc. — (Costa), Pedralbes, Font del Lleó 
(Sen.), Castelldefels (Puj., C.1) — Maig.-Nov. 
Eléusine barcinonensis 
I4I 
